This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011DC0712
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL AND THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE Double Taxation in the Single Market
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLEMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN Dubbelbeskattning på den inre marknaden
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLEMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN Dubbelbeskattning på den inre marknaden
/* KOM/2011/0712 slutlig */
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLEMENTET, RÅDET OCH EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN Dubbelbeskattning på den inre marknaden /* KOM/2011/0712 slutlig */
INNEHÅLLSFÖRTECKNING 1........... Inledning......................................................................................................................... 3 2........... Vad är dubbelbeskattning?.............................................................................................. 4 3........... Är dubbelbeskattning ett problem?.................................................................................. 6 4........... Nuvarande åtgärder och deras
begränsningar när det gäller att lösa huvudproblemen........ 8 5........... Möjliga lösningar............................................................................................................ 9 5.1........ Förstärkta befintliga instrument...................................................................................... 10 5.2........ Utvidgning av
dubbelbeskattningsavtalens omfattning och räckvidd................................. 10 5.3........ Åtgärder avsedda att åstadkomma en
mer enhetlig tolkning och tillämpning av bestämmelser i
dubbelbeskattningsavtalen mellan EU:s medlemsstater.................................................... 10 5.4........ Åtgärder för att underlätta och
påskynda tvistlösning inom EU....................................... 10 6........... Ytterligare åtgärder och slutsatser.................................................................................. 11
1.
Inledning
Det finns ett verkligt
behov av att främja en mer konkurrenskraftig ekonomi som drivkraft för en smart
och hållbar tillväxt, i synnerhet under den rådande krisen som tydligt har
visat hur ömsesidigt beroende EU-medlemsstaternas
ekonomier är av varandra. Kommissionen betonade detta som
ett led i sin Europa 2020-strategi[1],
och tillade att EU:s politik inom samtliga områden, särskilt den inre
marknaden, måste användas mer effektivt så att kvarvarande hinder för att nå
dessa mål kan undanröjas. Europeiska rådet
betonade särskilt i sina slutsatser av den 24–25 mars och av
den 24 juni 2011 behovet av en pragmatisk samordning av
skattepolitiken som en del i en starkare samordning av den ekonomiska politiken
inom euroområdet i syfte att stödja skattekonsolidering och ekonomisk tillväxt. Den främsta förutsättningen för tillväxt är
välfungerande marknader, där näringslivet stimuleras av konkurrens. Flera hinder återstår fortfarande att ta itu med för att fördjupa den
inre marknaden, inbegripet hinder för gränsöverskridande verksamhet och den
rättsligt komplicerade situation som uppstår när det finns upp till 27 olika
regelverk för vissa transaktioner. Skattesystemen inom EU
bidrar inte till att förenkla den nuvarande rättsliga ramen. Närmare tjugo år
efter inrättandet av den inre marknaden riskerar företag och enskilda som är
verksamma på EU-marknaden att en och samma inkomst beskattas av mer än en
medlemsstat så fort de korsar en inre gräns, samtidigt som de i vissa fall kan
undgå all form av beskattning.[2]
I en tid då medlemsstaterna försöker hitta fler och säkra skatteintäkter är det
viktigt för deras trovärdighet gentemot skattebetalarna att nödvändiga åtgärder
vidtas för att undanröja både dubbelbeskattning och dubbel utebliven
beskattning. Dessutom kan båda dessa situationer äventyra själva grundtanken
med en inre marknad och är av det skälet helt oacceptabla. När företag och
medborgare utövar sin grundläggande frihet att bedriva gränsöverskridande
verksamhet inom EU:s inre marknad får det aldrig i sig leda till att de
beskattas hårdare än skattebetalare som bedriver motsvarande verksamhet inom
den egna medlemsstaten. Dubbelbeskattning till följd av inkonsekvent samordning
av olika inhemska skattesystem som tillämpas över gränserna är ett stort hinder
och en verklig utmaning för den inre marknaden.[3]
Principen att dubbelbeskattning som beror på bristande skattepolitisk
samordning måste undanröjas bör vara en central del av varje långsiktig
strategi som läggs fast av kommissionen. Såväl
dubbelbeskattningens negativa effekter som behovet av att förbättra den inre
marknadens funktionssätt genom ökad skattepolitisk samordning har vid olika
tillfällen betonats.[4]
Vidare finns det uppgifter[5] som visar att EU:s
skattebetalare är bekymrade över problem rörande dubbelbeskattning. Såsom tidigare har aviserats[6] ska detta meddelande
identifiera gränsöverskridande problem med dubbelbeskattning[7] och deras påverkan på den inre
marknaden. Vidare ska kommissionen förklara vilka lösningar som redan har
prövats av medlemsstaterna och EU:s institutioner, och vilka områden som kräver
ytterligare samordnade åtgärder för att i första hand förebygga fall med
dubbelbeskattning och i andra hand ta fram en effektiv, snabb och
kostnadseffektiv metod för att lösa tvister rörande dubbelbeskattning. Den sortens framgångsrika åtgärder skulle göra EU
till en mer attraktiv plats att bedriva näringsverksamhet på, och
konkurrenssituationen på den inre marknaden skulle bli mer rättvis. Det skulle
bidra till målet att ta tillvara den fulla potentialen hos en integrerad
EU-marknad, såsom förordas i inremarknadsakten[8],
och till att undanröja hindren för EU-medborgarnas möjligheter att utöva sina
rättigheter, såsom framhålls i rapporten om EU-medborgarskapet 2010[9].
2.
Vad är dubbelbeskattning?
Dubbelbeskattning i den mening som avses här kan
beskrivas som uttag av två jämförbara skatter av två (eller fler)
skattejurisdiktioner på samma beskattningsbara inkomst eller kapital.[10] Dubbelbeskattning kan även
förekomma i renodlat inhemska situationer, i synnerhet när det gäller ekonomisk
dubbelbeskattning, men det här meddelandet uppehåller sig uteslutande vid
gränsöverskridande situationer. I ett internationellt perspektiv kan dubbelbeskattning
uppstå som en följd av dubbel bosättning eller av att beskattning sker i både
bosättningslandet och ursprungslandet. I följande exempel åskådliggörs båda dessa
situationer. Exempel 1. Vid dubbel skattehemvist kan
tillämpning av skilda kriterier leda till dubbelbeskattning. Ett bolag kan
exempelvis anses ha sin skattehemvist både i den medlemsstat där det lagligen
har registrerats och i en annan medlemsstat dit det har förlagt sin
huvudsakliga verksamhet. I den situationen kan bolaget bli skyldigt att betala
bolagsskatt på sin världsomspännande verksamhet i båda dessa medlemsstater och
följaktligen betala skatt på samma intäkter två gånger. Exempel 2. Medlemsstaterna källbeskattar
vanligtvis inkomster en skattebetalare bosatt i ett annat land har i
medlemsstaten. Källskatten kan överlappa den världsomspännande
inkomstbeskattningen i skattebetalarens bosättningsland. Som exempel kan nämnas
en artist som är bosatt i en medlemsstat och som i ett turnékontrakt förbinder
sig att genomföra konserter i olika medlemsstater. Kontraktet
omfattar också rättigheterna för att sända konserterna i radio och spela in ett livealbum från turnén. De intäkter som kontraktet
genererar kan komma att beskattas åtminstone två gånger
(i bosättningslandet och i de länder där artisten uppträder). Även
artistens upphovsrättsavgifter kan komma att dubbelbeskattas. I allmänhet avhjälper medlemsstaterna
dubbelbeskattning genom unilaterala[11],
bilaterala[12]
eller rentav multilaterala åtgärder[13].
Med nuvarande EU-lagstiftning är de emellertid inte skyldiga att generellt
slopa dubbelbeskattning. Det stämmer att regler i medlemsstaterna som ger
inhemska situationer företräde framför gränsöverskridande situationer,
exempelvis inom området ekonomisk dubbelbeskattning, strider mot de grundläggande
friheterna om de inte på rimligt sätt kan motiveras.[14] Dubbelbeskattning strider
däremot inte mot fördragen så länge den är en följd av att de berörda
medlemsstaterna parallellt utövar sin suveränitet på skatteområdet.[15] Sammanfattningsvis kan sägas att medlemsstaterna
med gällande EU-lagstiftning och så länge EU inte tar initiativ på området inte
är skyldiga att förhindra dubbelbeskattning av det senare slaget. Denna skulle
även kunna benämnas ”icke‑diskriminerande” dubbelbeskattning, eftersom
fenomenet faller utanför de grundläggande rättigheternas räckvidd.[16] Jacques Damseaux har hemvist i Belgien och erhöll
under åren 2005–2007 utdelningar från ett franskt aktiebolag. Dessa utdelningar
beskattades i Frankrike genom att en källskatt på 15 procent innehölls. På
det belopp som återstod efter nämnda beskattning (85 procent av
utdelningarna) togs ytterligare en källskatt på 15 procent ut i Belgien.
Den totala beskattningen på nämnda utdelningar uppgick därmed till
27,75 procent. Utdelningar från belgiska bolag till en belgisk
medborgare beskattades å andra sidan endast med 15 procents skatt enligt
belgisk lagstiftning. EU-domstolen beslutade att i den mån unionsrätten
saknar bestämmelser om allmänna kriterier för fördelningen av befogenheterna
att avskaffa dubbelbeskattning inom unionen saknar medlemsstaterna skyldighet
att undvika den juridiska dubbelbeskattning som följer härav.[17]
3.
Är dubbelbeskattning ett problem?
Medlemsstaterna inser att det är viktigt att
undanröja dubbelbeskattning och undviker också i de flesta fall att tillämpa
den. Viss dubbelbeskattning kvarstår dock och skapar hinder för
gränsöverskridande etableringar, verksamheter och investeringar inom EU, hinder
som det ligger i företagens och medborgarnas intresse att avlägsna, något Mario
Monti också nämner i sin rapport[18]. Dubbelbeskattning är en
av de frågor som EU:s medborgare och företag är mest bekymrade över. I
rapporten om EU-medborgarskapet 2010 konstateras att problem med
dubbelbeskattning är ett av de viktigaste hinder som medborgarna stöter på i
gränsöverskridande situationer. Det finns uppgifter som tyder på att
allmänheten ser dubbelbeskattning som en brådskande fråga att lösa.[19] Dubbelbeskattning är dessutom
i sig en källa till rättslig osäkerhet för skattebetalarna, något som ofta har
påpekats av företagsorganisationer och företrädare för skattebetalarna.[20] Resultaten från tre offentliga samråd som
kommissionen nyligen genomfört[21]
bekräftar också att EU:s skattebetalare fortfarande är påtagligt bekymrade över
problem med dubbelbeskattning. Framförallt under det särskilda offentliga
samrådet om dubbelbeskattning framhölls att problemet är betydande. För drygt
20 procent av de rapporterade fallen gällande bolag handlade det om belopp
på över 1 miljon euro och för drygt 35 procent av fallen gällande
enskilda skattebetalare handlade det om belopp på över 100 000 euro. Det är också viktigt att se till att regelverket
som ska förhindra dubbelbeskattning är genomblickbart, i syfte att undvika
tolkningsskiljaktigheter och därigenom uppnå avsett resultat. Dessutom kan
bristande öppenhet i sig vara negativ för gränsöverskridande verksamheter.[22] Dubbelbeskattning som inte åtgärdas ökar det
totala skattetrycket och kan därigenom få negativa effekter på
kapitalinvesteringar. Empirisk forskning tyder på att bolagsbeskattning har en
icke försumbar påverkan på beslut om lokalisering av utländska
direktinvesteringar.[23]
Det tyder på att dubbelbeskattning inom EU kan avskräcka tredjeländer från
investeringar och äventyra de europeiska företagens konkurrenskraft. Eftersom det saknas aktuell skattestatistik från
de nationella skatteförvaltningarna är det svårt att göra fullt tillförlitliga
bedömningar av dubbelbeskattningens direkta effekter.[24] Om skattebetalarna kan välja
kommer de att undvika dubbelbeskattning genom att anpassa sitt beteende till de
faktiska omständigheterna. Därför blir dubbelbeskattningen inte bara en börda,
utan även ett hinder för näringslivet.[25] Denna indirekta effekt är ännu svårare att mäta. I
en nyligen genomförd studie beräknas emellertid bilaterala flöden av
portföljinvesteringar mellan de avtalsslutande länderna kunna öka med upp till
50 procent efter antagandet av ett dubbelbeskattningsavtal.
Dubbelbeskattningsavtal förknippas också med en ökad aktievärdering, och verkar
bidra till att minska kostnaden för eget kapital i de avtalsslutande länderna
med cirka 0,24 procent per år.[26] Även när lagstiftningen gör det möjligt att
undanröja dubbelbeskattning medför detta ibland en alltför stor börda såväl
tidsmässigt som vad avser administrativa kostnader. Resultaten från den enkät
som genomfördes av en stor revisionsbyrå[27]
2007 visade att den genomsnittliga kostnaden för att se till att
skattskyldigheten iakttogs vid beskattning av bolagsintäkter uppgick till
2,2 procent av de skatter som betalades. I runda tal 15 procent av
den tid som lades på att befordra uppfyllelse av skattskyldighet hänförde sig
till internationella aspekter av bolagsbeskattning. Dessutom valde
14,6 procent av bolagen och 31 procent av de enskilda skattebetalare,
som vid det offentliga samrådet om dubbelbeskattning lämnade synpunkter om
denna fråga, att inte försöka hitta vägar att undanröja dubbelbeskattningen. I kommissionens rapport om EU-medborgarskapet 2010
sägs att ”de befintliga mekanismerna för att undvika dubbelbeskattning är
otillräckliga”. Det kan också noteras att ackumuleringen av
skatter som tas ut av fler än en medlemsstat kan leda till resultat som
åtminstone i vissa medlemsstater skulle anses som konfiskatoriska och därmed
olagliga om de hade åstadkommits enbart med tillämpning av den medlemsstatens
bestämmelser. Vissa specifika exempel belyser den rådande
situationen där medborgare och företag i praktiken riskerar att stöta på stora
praktiska hinder för att de ska kunna utöva sina rättigheter och för en smidigt
fungerande inre marknad. I en framställning till Europaparlamentet[28] uppgav en tysk medborgare att han brukade bo i Frankrike och arbeta i
Tyskland som frilans för några tyska sjukhus. Till följd av skilda tolkningar
av dubbelbeskattningsavtalet mellan Frankrike och Tyskland beskattades han av
båda medlemsstaterna. Han var tvungen att flytta till Tyskland för att lösa
problemet. En italiensk medborgare[29] bor i Tyskland och arbetar för ett italienskt transportföretag. Han
kör lastbil genom flera EU-länder. Till följd av skilda tolkningar av
dubbelbeskattningsavtalet mellan Italien och Tyskland har han beskattats av
både Tyskland och Italien. Det förfarande för ömsesidig överenskommelse som
inleddes 2005 avslutades inte förrän 2010. Kommissionen är också oroad över problemet med
dubbel utebliven beskattning och undersöker för närvarande situationen för att
kunna föreslå lämpliga åtgärder.
4.
Nuvarande åtgärder och deras begränsningar när det
gäller att lösa huvudproblemen
Dubbelbeskattning är en fråga som redan har tagits
upp på EU-nivå. Direktivet om moderbolag och dotterbolag[30], direktivet om räntor och
royalties[31],
skiljemannakonventionen[32],
de resultat som nåtts av det gemensamma forumet för internprissättning
(särskilt uppförandekoden om ett effektivt genomförande av
skiljemannakonventionen)[33]
och rekommendationen om källskatteförfarandet[34]
är relevanta exempel på dessa ansträngningar. Kommissionen föreslog nyligen ett direktiv om en
gemensam konsoliderad bolagsskattebas.[35]
När direktivet har antagits kommer det att lösa problem med dubbelbeskattning
på EU-nivå för de multinationella koncerner som väljer att använda sig av
instrumentet. Eftersom förslaget har begränsad räckvidd kommer
emellertid inte alla fall av dubbelbeskattning att beröras. Endast berättigade
företag som väljer att ingå i systemet med en gemensam konsoliderad
bolagsskattebas kan omfattas av bestämmelserna (artiklarna 2 och 6 i
förslaget).[36] Befintliga instrument är otillräckliga för att ta
itu med många av de återstående situationerna med dubbelbeskattning. Särskilt
kan nämnas att direktivet om räntor och royalties har begränsad räckvidd,
dubbelbeskattningsavtalen omfattar inte alla skatter som är relevanta ur ett
inremarknadsperspektiv (exempelvis registreringsavgifter), de innehåller inga
bestämmelser om fullständigt undanröjande av dubbelbeskattning och erbjuder
framför allt ingen enhetlig lösning för triangelrelationer och multilaterala
relationer mellan medlemsstaterna, det är för tidskrävande att ingå förfaranden
för ömsesidig överenskommelse vid tvister om dubbelbeskattning, både enligt
skiljemannakonventionen och dubbelbeskattningsavtalet, och i många fall lyckas
man inte lösa de aktuella problemen genom dessa förfaranden. Härtill kommer att befintliga instrument för att
avhjälpa dubbelbeskattningen inte alltid fungerar effektivt. Det gäller
särskilt dubbelbeskattningsavtalen, som inte tolkas och genomförs konsekvent av
berörda medlemsstater. Sådana motstridiga metoder berör huvudsakligen
definitionen av begrepp som royalties, företagsintäkter, utdelning och
permanent etablering. Som en konsekvens kan skattebetalare drabbas av
dubbelbeskattning, tvärtemot dubbelbeskattningsavtalets syfte. Vidare kan EU-medborgare som ärver över gränserna
också missgynnas genom att de får en högre arvsskatt än vad som hade varit
fallet i en renodlat inhemsk situation i någon av de berörda medlemsstaterna. Det finns goda förhoppningar om att dessa problem,
som ofta är komplicerade ur skattebetalarens perspektiv, i möjligaste mån ska
kunna hanteras genom lösningar på EU-nivå. OECD (där 21 av EU:s medlemsstater
är medlemmar) påtalar för sin del klart och tydligt behovet av att ta itu med
de hinder som dubbelbeskattningen leder till.[37]
Även i Montirapporten rekommenderas fortsatta insatser för att undanröja
skattehinder till följd av dubbelbeskattning som drabbar enskilda. Det tycks
med andra ord finnas en genuin önskan hos både skattebetalare och medlemsstater
att komma till rätta med gränsöverskridande dubbelbeskattning.
5.
Möjliga lösningar
De problem som har identifierats kan avhjälpas
genom att befintliga instrument för hantering av situationer med
dubbelbeskattning förbättras eller genom att förslag om nya instrument och
lösningar läggs fram. Olika dubbelbeskattningsproblem kan hanteras på
olika sätt, somliga genom bilaterala skatteavtal, somliga möjligen genom
EU-lagstiftning (inom ramarna för den rättsliga grund som fastställs i
fördraget om Europeiska unionens funktionssätt), eller på andra sätt genom
skräddarsydda lösningar och instrument. Några av dessa möjliga lösningar är som följer:
5.1.
Förstärkta befintliga instrument
Ett förslag till omarbetning av direktivet om
räntor och royalties läggs fram samtidigt som detta meddelande. De föreslagna
ändringarna av den befintliga texten är avsedda att minska antalet fall då dubbelbeskattning
kan bli följden av att en medlemsstat tillämpar en källskatt på en betalning
och en annan medlemsstat tar ut skatt på samma betalning.
5.2.
Utvidgning av dubbelbeskattningsavtalens omfattning
och räckvidd
Kommissionen anser att det finns ett behov av att
komplettera ramverket i form av dubbelbeskattningsavtal mellan de 27
medlemsstaterna[38]
och kommer att uppmuntra en dialog mellan medlemsstaterna i händelse av tvister
som förhindrar ingåendet av dubbelbeskattningsavtal. Kommissionen avser att i samråd med
medlemsstaterna och sakkunniga titta på olika metoder för att hantera
triangelsituationer[39]
och hur enheter och skatter som inte omfattas av dubbelbeskattningsavtal inom
EU ska behandlas. Det kommer att krävas lämpliga initiativ, i synnerhet när det
gäller arvsskatt.
5.3.
Åtgärder avsedda att åstadkomma en mer enhetlig
tolkning och tillämpning av bestämmelser i dubbelbeskattningsavtalen mellan
EU:s medlemsstater
Dubbelbeskattning är ofta en följd av
tolkningsskiljaktigheter. Det finns ett behov av att undersöka
förutsättningarna för att inom EU, när så är möjligt, utveckla en gemensam
förståelse av vissa begrepp som förekommer i de dubbelbeskattningsavtal som
tillämpas mellan medlemsstaterna (exempelvis royalties, företagsintäkter,
utdelning, permanenta etableringar, skattehemvist, gränsarbetare). Beroende på
vad saken rör kan det vara lämpligt att beakta identiska eller liknande begrepp
i EU‑lagstiftningen, för att sätta problemet i ett särskilt
EU-perspektiv. På grund av att dessa frågor är så viktiga för den inre
marknaden bör de diskuteras på EU-nivå. En sådan samordning kan emellertid även
bidra till de diskussioner som förs av internationella organ som OECD och FN,
även när det gäller att utveckla mer heltäckande internationella standarder.
Med utgångspunkt i de positiva erfarenheterna från det gemensamma forumet för
internprissättning finns det utrymme för att undersöka eventuella fördelar med
att inrätta ett forum bestående av företrädare för medlemsstaterna (EU-forumet
för dubbelbeskattning). På grundval av de framtida diskussionerna i detta forum
kommer kommissionen att överväga att utarbeta en uppförandekod om
dubbelbeskattning.
5.4.
Åtgärder för att underlätta och påskynda
tvistlösning inom EU
Skiljemannakonventionen utformades för att erbjuda
en metod för att lösa tvister som i huvudsak rör internprissättning. Trots
antagandet (och översynen av) en uppförandekod kan dock
skiljemannakonventionens funktionssätt ytterligare förbättras, vilket framgår
av de i allmänhet tidskrävande förfarandena för ömsesidig överenskommelse.[40] Vad avser
skiljemannakonventionen har under den senaste femårsperiod för vilken statistik
finns tillgänglig hälften av de tvister som vid varje årsskifte fortfarande är
olösta pågått i mer än två år.[41] I bidragen till 2010 års offentliga samråd
kritiseras det faktum att dubbelbeskattningsavtalet inte medger tidseffektiva
tvistlösningar. Skattebetalarna förlitar sig i allmänhet endast på
tvistlösningsmekanismen i det tillämpliga dubbelbeskattningsavtalet, vilken
grundar sig på den gamla versionen av artikel 25 i OECD:s modellavtal för
skatter på inkomst och förmögenhet. Metoden är emellertid inte helt effektiv
eftersom de avtalsslutande staterna endast åläggs att försöka hitta en lösning.
Skattebetalaren har inga garantier för att dubbelbeskattningen ska undanröjas,
och inte heller för att skattemyndigheterna ska behandla ärendet skyndsamt.
OECD påpekar att antalet olösta fall (som under perioden 2008–2009 ökade med
21,3 procent) är ett stort bekymmer.[42] Ur ett EU-perspektiv är därför bristen på ett
heltäckande och bindande tvistlösningsförfarande en fråga som måste tas upp, av
skäl som rör den inre marknaden och av mer övergripande skäl kopplade till
internationell konkurrens (som handlar om att göra EU mer attraktivt för
utländska investerare). Varken skiljemannakonventionen eller medlemsstaternas
dubbelbeskattningsavtal är några alltigenom lyckade metoder. En möjlig lösning återfinns i den senaste
versionen av artikel 25 i OECD:s modellavtal för skatter på inkomst och
förmögenhet (2008), som innehåller bestämmelser om ett förfarande för ömsesidig
överenskommelse med ett bindande tvistlösningsförfarande för alla olösta fall
med dubbelbeskattning, när skattebetalaren så kräver. Sådana bestämmelser har
dock än så länge endast införts i ett fåtal av de dubbelbeskattningsavtal som
ingåtts mellan medlemsstaterna.[43] Kommissionen ser ett behov av att analysera de
förbättringar som kan göras i tvistlösningsförfarandena rörande
dubbelbeskattning inom EU. Man bör särskilt undersöka möjligheten att utforma
en mekanism för att snabbt och effektivt lösa dessa tvister inom hela
direktbeskattningsområdet.
6.
Ytterligare åtgärder och slutsatser
Kommissionen är fast besluten att ta itu med
relevanta dubbelbeskattningsproblem inom EU och lägga fram initiativ. Följande
två förslag anger färdriktningen: ·
Förslaget om en gemensam konsoliderad
bolagsskattebas som antogs i mars 2011. · Förslaget om en omarbetning av direktivet om räntor och royalties, som
läggs fram samtidigt som detta meddelande. Utöver dessa förslag kommer kommissionen att vidta
följande åtgärder: ·
Inom kort kommer den att presentera möjliga
lösningar för att hantera hinder rörande gränsöverskridande arvsbeskattning
inom EU. ·
Den kommer att fortsätta att använda sig av det gemensamma forumet för internprissättning, vars mandat nyligen har
förlängts, för att hantera problem med dubbelbeskattning
vid internprissättning. ·
Under 2012 kommer kommissionen att föreslå
lösningar rörande gränsöverskridande dubbelbeskattning av utdelning till
portföljinvesterare. · Kommissionen kommer att vidareutveckla de alternativ som behandlas i
detta meddelande, i synnerhet inrättandet av ett dubbelbeskattningsforum för
rent EU-interna skatteärenden, ett förslag till uppförandekod om
dubbelbeskattning och möjligheterna till en effektiv tvistlösningsmekanism, i
syfte att fastställa hur man mest effektivt undanröjer dubbelbeskattning. · När det gäller dubbel utebliven beskattning kommer kommissionen att inleda
ett samrådsförfarande med insamling av data i syfte att fastställa den fulla
omfattningen av detta fenomen. Samrådets resultat kommer att användas som
underlag för att identifiera och utforma lämpliga politiska åtgärder. Kommissionen uppmanar Europaparlamentet, rådet och
Europeiska ekonomiska och sociala kommittén att diskutera och stödja dessa
riktlinjer. Alla berörda intressenter uppmanas att inkomma med
synpunkter på detta initiativ och meddela kommissionen vilka särskilda åtgärder
de rekommenderar. [1] KOM(2010) 2020 slutlig, 3.3.2010. [2] Kommissionen är bekymrad över nuvarande situationer med dubbel
utebliven beskattning inom EU. Kommissionen överväger att genomföra ett
offentligt samråd inom området dubbel utebliven beskattning av bolag, något som
nyligen föreslagits av Sharon Bowles, ledamot i Europaparlamentet och
ordförande i utskottet för ekonomi och valutafrågor (skatteforumet i Bryssel
2011). [3] KOM(2006) 823 slutlig, 19.12.2006, punkt 1. [4] Se exempelvis slutsatserna från
euroområdets stats- och regeringschefer av den 11 mars 2011. [5] Se
kommissionens offentliga samråd, http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm,
och fotnoterna 25 och 26. [6] KOM(2010) 769 slutlig,
20.12.2010, punkt 4.1. [7] Renodlat inhemsk dubbelbeskattning
är oavsett var den sker en fråga som regleras av de nationella lagstiftarna. [8] KOM(2011) 206 slutlig,
13.4.2011. [9] Kommissionens rapport om EU-medborgarskapet 2010 Att
undanröja hindren för EU-medborgarnas möjligheter att utöva sina rättigheter,
KOM(2010) 603, 27.10.2010. [10] Se IBFD Tax Glossary under uppslagsordet dubbeltaxering.
Av tradition brukar man skilja mellan juridisk dubbelbeskattning och ekonomisk
dubbelbeskattning. När
det gäller juridisk dubbelbeskattning tas två jämförbara skatter ut på
samma inkomst eller kapital för samma skattebetalare. I allmänhet
används termen ekonomisk dubbelbeskattning när skatt tas ut på samma
inkomst eller kapital för olika skattebetalare. [11] Exempelvis genom att undanta en
skattebetalares inkomster i utlandet eller genom att tillämpa
avräkningsmetoden. [12] Bilaterala åtgärder som överenskommits
i dubbelbeskattningsavtal där två länder beslutar hur och i vilken omfattning
dubbelbeskattning mellan deras båda länder ska avhjälpas. [13] Exempelvis
dubbelbeskattningsavtalet mellan de nordiska länderna för att undvika
dubbelbeskattning på inkomst och kapital, och den så kallade
”skiljemannakonventionen” – konventionen om undanröjande av
dubbelbeskattning vid justering av inkomst mellan företag i intressegemenskap (90/436/EEG), EGT L 225, 20.8.1990. [14] Se exempelvis EU-domstolens dom av den 12 december 2002 i
mål C-324/00, Lankhorst-Hohorst,
punkt 32, dom av den 14 december 2006 i mål
C-170/05, Denkavit Internationaal, punkt 39, dom av den 8 november 2007
i mål C-379/05, Amurta, punkt 28, dom av den 1 juli 2010 i
mål C‑233/09, Dijkman, punkt 23, dom av
den 22 december 2010 i mål C-287/10, Tankreederei I,
punkt 15. [15] Domen i målet Kerckhaert-Morres av
den 14 november 2006, domen i målet Block av den 12 februari 2009,
domen i målet Damseaux av den 16 juli 2009. [16] Generaladvokat Geelhoeds yttrande i målet
Kerckhaert-Morres, punkt 38. [17] Domstolens dom i målet Damseaux. [18] Rapport till Europeiska kommissionens ordförande (av Mario
Monti, f.d. kommissionsledamot), A new strategy for the Single Market,
9 maj 2010, punkt 3.5, s. 83. [19] Fyra av de elva framställningar under
kapitlet om beskattning som togs upp under sammanträdet i Europaparlamentets
utskott för framställningar den 14–15 juni 2011 handlade exempelvis om
dubbelbeskattning. Se även Eurobarometerundersökningen från september 2011 Obstacles
citizens face in the Internal Market http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/quali/ql_obstacles_en.pdf. [20] Se den franska
arbetsgivarorganisationen MEDEF:s synpunkter på Proposed changes in article
15 § 2
of the OECD model convention, 2007,
på http://www.oecd.org/dataoecd/14/62/39547932.pdf. [21] http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_06_inheritance_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_08_royalty_en.htm. [22] OECD. Tax Effects on Foreign Direct
Investment, 2007, s. 33. [23] Se exempelvis Hajkova, D. m.fl. (2006), Taxation,
Business Environment and FDI Location in OECD Countries, OECD Economics
Department Working Papers, nr 502, på http://dx.doi.org/10.1787/874058477248. [24] Konsekvensbedömning av förslaget till
rådets direktiv om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas, 16.3.2011. [25] Distinktionen mellan börda och hinder
inom dubbelbeskattningens område nämndes så tidigt som 1923 av Nationernas förbund. Se
exempelvis Economic and Financial Commission, Report on Double Taxation
submitted to the Financial Committee, dokument E.F.S.73. F.19, s. 11, 5 april 1923. [26] Parkih, Jain och Spahr, The impact
of Double Taxation on Cross Border Equity Flows, Valuations and Cost of
Capital, 2011, European Financial Management
Association, sammanträdet i Braga. [27] PricewaterhouseCoopers LLP, Total
Tax Contribution, 2007, studie från The Hundred Group of Finance UK
Directors (en sammanslutning för de hundra största börsnoterade företagen i
Storbritannien). [28] Europaparlamentets utskott för
framställningar, framställning 1404/2010. [29] Europaparlamentets utskott för
framställningar, framställning 1053/2010. [30] Rådets direktiv av
den 23 juli 1990 om ett gemensamt
beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika
medlemsstater (90/435/EEG). [31] Rådets direktiv av den 3
juni 2003 om ett gemensamt system för beskattning av
räntor och royalties som betalas mellan närstående bolag i olika medlemsstater (2003/49/EG). [32] Konventionen om undanröjande av
dubbelbeskattning vid justering av inkomst mellan företag i en
intressegemenskap (90/436/EEG), EGT L 225, 20.8.1990. [33] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/transfer_pricing/index_en.htm [34] C/2009/7924, http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/whats_new/c(2009)7924_en.pdf. [35] KOM(2011) 121 slutlig, 16.3.2011. [36] Genom förslaget till direktiv upprättas endast ett system
med en gemensam bas för beskattning av vissa företag och koncerner (artikel 1 i
förslaget). [37] Se fotnot 3 ovan. [38] Tio bilaterala relationer mellan
EU-medlemsstater omfattades inte av något dubbelbeskattningsavtal den 1 januari 2011. [39] Inom området för internprissättning
har det gemensamma forumet för internprissättning uträttat en del. Se nästa
fotnot. [40] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf [41] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf [42] http://www.oecd.org/document/11/0,3746,en_2649_33747_46499831_1_1_1_1,00.html;
63,4 procents ökning jämfört med 2006. [43] Exempelvis FR och UK (19.6.2008), NL
och UK (26.9.2008), DE och UK (30.3.2010).