EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32021R0557
Regulation (EU) 2021/557 of the European Parliament and of the Council of 31 March 2021 amending Regulation (EU) 2017/2402 laying down a general framework for securitisation and creating a specific framework for simple, transparent and standardised securitisation to help the recovery from the COVID-19 crisis (Text with EEA relevance)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/557 (2021. gada 31. marts), ar kuru groza Regulu (ES) 2017/2402, ar ko nosaka vispārēju regulējumu vērtspapīrošanai un izveido īpašu satvaru attiecībā uz vienkāršu, pārredzamu un standartizētu vērtspapīrošanu, lai palīdzētu atgūties no Covid-19 krīzes (Dokuments attiecas uz EEZ)
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2021/557 (2021. gada 31. marts), ar kuru groza Regulu (ES) 2017/2402, ar ko nosaka vispārēju regulējumu vērtspapīrošanai un izveido īpašu satvaru attiecībā uz vienkāršu, pārredzamu un standartizētu vērtspapīrošanu, lai palīdzētu atgūties no Covid-19 krīzes (Dokuments attiecas uz EEZ)
PE/70/2020/REV/1
OV L 116, 06/04/2021, p. 1–24
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
6.4.2021 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
L 116/1 |
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) 2021/557
(2021. gada 31. marts),
ar kuru groza Regulu (ES) 2017/2402, ar ko nosaka vispārēju regulējumu vērtspapīrošanai un izveido īpašu satvaru attiecībā uz vienkāršu, pārredzamu un standartizētu vērtspapīrošanu, lai palīdzētu atgūties no Covid-19 krīzes
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu (1),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
tā kā:
(1) |
Covid-19 krīze smagi skar cilvēkus, uzņēmumus, veselības aprūpes sistēmas un dalībvalstu ekonomiku. Komisija 2020. gada 27. maija paziņojumā “Eiropas lielā stunda – jāatjaunojas un jāsagatavo ceļš nākamajai paaudzei” uzsvēra, ka turpmākajos mēnešos joprojām būs grūtības ar likviditāti un piekļuvi finansējumam. Tāpēc ir būtiski atbalstīt atgūšanos no Covid-19 pandēmijas izraisītā smagā ekonomikas satricinājuma, ieviešot mērķtiecīgus grozījumus spēkā esošajos finanšu tiesību aktos. |
(2) |
Covid-19 pandēmijas izraisītais smagais ekonomikas satricinājums un ārkārtējie ierobežošanas pasākumi, kurus bija nepieciesams ieviest, rada tālejošu ietekmi uz ekonomiku. Uzņēmumi saskaras ar piegādes ķēžu traucējumiem, pagaidu slēgšanu un pieprasījuma samazināšanos, savukārt mājsaimniecības ir skāris bezdarbs un ienākumu samazināšanās. Publiskās iestādes Savienības un dalībvalstu līmenī ir spērušas tālejošus soļus, lai palīdzētu mājsaimniecībām un maksātspējīgiem uzņēmumiem pārvarēt šo nopietno, lai arī pagaidu palēnināšanos saimnieciskajā darbībā un no tās izrietošo likviditātes trūkumu. |
(3) |
Ir svarīgi, lai kredītiestādes un ieguldījumu brokeru sabiedrības (iestādes) izmantotu savu kapitālu tur, kur tas ir visvairāk vajadzīgs, un lai Savienības tiesiskais regulējums to atvieglotu, vienlaikus nodrošinot, ka iestādes rīkojas piesardzīgi. Papildus elastībai, kas paredzēta spēkā esošajos noteikumos, mērķtiecīgas izmaiņas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2017/2402 (4) nodrošinātu, ka Savienības vērtspapīrošanas regulējums paredz papildu instrumentu ekonomikas atveseļošanas veicināšanai pēc Covid-19 krīzes. |
(4) |
Covid-19 krīzes radītie ārkārtējie apstākļi un nepieredzētais tos pavadošo problēmu apjoms lika nekavējoties rīkoties, lai nodrošinātu to, ka iestādes spēj novirzīt pietiekamus līdzekļus uzņēmumiem, un tādējādi palīdz mazināt Covid-19 pandēmijas izraisītos ekonomiskos satricinājumus. |
(5) |
Covid-19 krīze var palielināt ienākumus nenesošu riska darījumu (INRD) skaitu, un tā palielina vajadzību iestādēm pārvaldīt savus INRD darījumus un tiem piemērot atbilstošu režīmu. Viens no veidiem, kā iestādes to var darīt, ir pārdot to INRD tirgū, izmantojot vērtspapīrošanu. Turklāt pašreizējos apstākļos ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt, lai riski tiktu novirzīti prom no finanšu sistēmas sistēmiski svarīgajām daļām un lai aizdevēji nostiprinātu savas kapitāla pozīcijas. Viens no veidiem, kā to panākt, ir sintētiskā vērtspapīrošana, kā arī, piemēram, jauna pašu kapitāla piesaiste. |
(6) |
Īpašam nolūkam dibinātām sabiedrībām, kas veic vērtspapīrošanu (SSPE), vajadzētu būt izveidotām tikai tajās trešās valstīs, kuras Savienība nav iekļāvusi ES sarakstā ar jurisdikcijām, kas nodokļu nolūkos nesadarbojas, un tā atjauninājumos (I pielikums) (5) vai to augsta riska trešo valstu sarakstā, kuru nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas novēršanas režīmā ir stratēģiskas nepilnības. II pielikums, kurā izklāstīts pašreizējais stāvoklis sadarbībā ar ES attiecībā uz paustajām saistībām, ko uzņēmušās jurisdikcijas, kuras sadarbojas, nolūkā īstenot labas nodokļu pārvaldības principus, ziņo par stāvokli sarunās ar noteiktām trešām valstīm, kuras sadarbojas, bet no kurām dažas pašlaik saglabā kaitējošas nodokļu prakses. Šo sarunu rezultātam vajadzētu būt savlaicīgai šādas kaitējošas nodokļu prakses izbeigšanai, lai nākotnē izvairītos no ierobežojumiem SSPE izveidei. |
(7) |
Lai stiprinātu valstu iestāžu spējas cīņā pret izvairīšanos no nodokļu nomaksas, ieguldītājam būtu jāinformē tās dalībvalsts kompetentās nodokļu iestādes, kurā tas ir rezidents nodokļu nolūkiem, kad tas gatavojas veikt ieguldījumu SSPE, kura pēc šīs regulas piemērošanas dienas izveidota jurisdikcijā, kas minēta II pielikumā tā iemesla dēļ, ka tā īsteno kaitējošu nodokļu režīmu. Šo informāciju var izmantot, lai novērtētu, vai ieguldītājs gūst labumu nodokļu jomā. |
(8) |
Kā Eiropas Uzraudzības iestāde (Eiropas Banku iestāde) (EBI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (6), norādījusi savā atzinumā par ienākumus nenesošu riska darījumu vērtspapīrošanas regulējumu (7), riski, kas saistīti ar aktīviem, kuri ir INRD vērtspapīrošanas pamatā, ekonomiski atšķiras no riskiem, kas saistīti ar ienākumus nesošu aktīvu vērtspapīrošanu. INRD tiek vērtspapīroti ar diskontu no to nominālās vai neatmaksātās vērtības, un atspoguļo tirgus novērtējumu cita starpā attiecībā uz iespējamību, ka parāda pārstrukturēšana radīs pietiekamas naudas plūsmas un aktīvu atgūšanu. Tādējādi ieguldītāju risks ir tāds, ka aktīvu parāda pārstrukturēšana var neradīt pietiekamu naudas plūsmu un aktīvu atgūšanu, lai segtu neto vērtību, par kādu INRD ir iegādāti. Tādēļ faktiskais ieguldītāju zaudējumu risks neatspoguļo portfeļa nominālvērtību, bet gan diskontēto vērtību, proti, no tās atskaita cenas atlaidi, par kādu tiek nodoti pamatā esošie aktīvi. Tāpēc INRD vērtspapīrošanas gadījumā ir lietderīgi aprēķināt riska paturēšanas summu, pamatojoties uz minēto diskontēto vērtību. |
(9) |
Ar riska paturēšanas prasību tiek saskaņotas vērtspapīrošanā iesaistīto iniciatoru, sponsoru un sākotnējo aizdevēju intereses ar ieguldītāju interesēm. Parasti ienākumus nesošu aktīvu vērtspapīrošanā galvenās intereses no pārdošanas viedokļa ir iniciatoram, kas bieži vien ir arī sākotnējais aizdevējs. Tomēr INRD vērtspapīrošanas darījumos iniciatori cenšas atbrīvot savas bilances no aktīviem, kam iestājusies saistību neizpilde, jo tie varētu vairs nevēlēties būt jebkādā veidā saistīti ar tiem. Šādos gadījumos aktīvus apkalpojošajai sabiedrībai ir lielāka interese par aktīvu parāda pārstrukturēšanu un vērtības atgūšanu. |
(10) |
Pirms 2008. gada finanšu krīzes dažas vērtspapīrošanas darbības tika veiktas saskaņā ar modeli “iniciēt, lai izplatītu”. Saskaņā ar šo modeli vērtspapīrošanai tika atlasīti zemākas kvalitātes aktīvi, kaitējot ieguldītājiem, kuriem galu galā bija jāuzņemas lielāks risks, nekā tie varēja būt plānojuši uzņemties. Lai nākotnē novērstu šādu praksi, tika ieviesta prasība pārbaudīt kredītu piešķiršanas standartus, ko izmanto vērtspapīroto aktīvu radīšanā. Tomēr attiecībā uz INRD vērtspapīrošanu kredītu piešķiršanas standartiem, kas piemērojami vērtspapīroto aktīvu iniciēšanas brīdī, nav būtiskas nozīmes, ņemot vērā īpašos apstākļus, tostarp šo ienākumus nenesošo aktīvu iegādi un vērtspapīrošanas veidu. Tā vietā riska darījumu atlasē un to cenas noteikšanā svarīgāks faktors attiecībā uz ieguldījumiem INRD vērtspapīrošanas darījumos ir labi izstrādātu standartu piemērošana. Tāpēc kredītu piešķiršanas standartu pārbaude ir jāgroza, lai ieguldītājs varētu veikt ienākumus nenesošo aktīvu kvalitātes un darbības rezultātu uzticamības pārbaudi nolūkā pieņemt saprātīgu un uz informāciju balstītu lēmumu par ieguldījumiem, vienlaikus nodrošinot, ka atkāpe netiek ļaunprātīgi izmantota. Tāpēc attiecībā uz INRD vērtspapīrošanu kompetentajām iestādēm būtu jāpārskata labi izstrādātu standartu piemērošana riska darījumu atlasei un to cenas noteikšanai. |
(11) |
Sintētiskā vērtspapīrošana ietver aizdevumu kopuma – parasti lielu korporatīvo aizdevumu vai aizdevumu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) – kredītriska nodošanu ar kredītaizsardzības līgumu, saskaņā ar kuru iniciators pērk kredītaizsardzību no ieguldītāja. Šādu kredītaizsardzību panāk, izmantojot finanšu garantijas vai kredītu atvasinātos instrumentus, savukārt īpašumtiesības uz aktīviem paliek iniciatoram un netiek nodotas SSPE, kā tas ir tradicionālās vērtspapīrošanas gadījumā. Iniciators kā aizsardzības pircējs apņemas maksāt kredītaizsardzības prēmiju, kas rada peļņu ieguldītājiem. Savukārt ieguldītājs kā aizsardzības pārdevējs apņemas samaksāt konkrētu kredītaizsardzības maksājumu, iestājoties iepriekš noteiktam kredītnotikumam. |
(12) |
Būtu pienācīgi jāmazina vērtspapīrošanas struktūru vispārējā sarežģītība un saistītie riski, un nebūtu jārada regulatīvi stimuli, kas mudinātu iniciatorus dot priekšroku sintētiskajai vērtspapīrošanai, nevis tradicionālajai vērtspapīrošanai. Tāpēc prasībām attiecībā uz vienkāršu, pārredzamu un standartizētu (VPS) bilances vērtspapīrošanu vajadzētu būt lielā mērā saskanīgām ar VPS kritērijiem attiecībā uz tradicionālo īstās pārdošanas vērtspapīrošanu. |
(13) |
Pastāv konkrētas prasības attiecībā uz VPS tradicionālo vērtspapīrošanu, kuras nav atbilstīgas VPS bilances vērtspapīrošanas gadījumā, jo abiem vērtspapīrošanas veidiem ir raksturīgas atšķirības, it īpaši tāpēc, ka sintētiskajā vērtspapīrošanā risku pārved ar kredītaizsardzības līgumu, nevis ar pamatā esošo aktīvu pārdošanas palīdzību. Tādēļ nepieciešamības gadījumā VPS kritēriji būtu jāpielāgo, lai ņemtu vērā minētās atšķirības. Turklāt ir jāievieš tādu jaunu prasību kopums, kas īpaši attiecas uz sintētisko vērtspapīrošanu, lai nodrošinātu, ka VPS regulējums attiecas tikai uz bilances sintētisko vērtspapīrošanu un ka kredītaizsardzības līgums ir strukturēts tā, lai pienācīgi aizsargātu gan iniciatora, gan ieguldītāja stāvokli. Minētajam jaunajam prasību kopumam būtu jātiecas novērst darījuma partnera kredītrisku gan iniciatoram, gan ieguldītājam. |
(14) |
Kredītriska pārvešanas priekšmetam vajadzētu būt riska darījumiem, ko iniciējusi vai iegādājusies Savienības regulēta iestāde savas aizdošanas pamatdarbības ietvaros un kas tiek turēti tās bilancē vai – grupas struktūras gadījumā – tās konsolidētajā bilancē darījuma slēgšanas dienā. Prasībai iniciatoram turēt vērtspapīrotos riska darījumus bilancē būtu jāizslēdz arbitrāžas vērtspapīrošana no VPS apzīmējuma darbības jomas. |
(15) |
Ir svarīgi, lai vērtspapīrošanā iesaistīto iniciatoru, sponsoru un sākotnējo aizdevēju intereses būtu saskaņotas. Riska paturēšanas prasība, kas noteikta Regulā (ES) 2017/2402 un attiecas uz visu veidu vērtspapīrošanu, tiecas saskaņot minētās intereses. Šāda prasība būtu jāpiemēro arī VPS bilances vērtspapīrošanai. Iniciatoram, sponsoram vai sākotnējam aizdevējam būtu pastāvīgi jāsaglabā būtiska neto ekonomiskā līdzdalība vērtspapīrošanā vismaz 5 % apmērā. Varētu būt pamatoti arī augstāki riska paturēšanas rādītāji, un tādi jau ir novēroti tirgū. |
(16) |
Iniciatoram būtu jāpārliecinās, ka tas nenodrošinās pret vienu un to pašu kredītrisku vairāk nekā vienu reizi, iegūstot kredītaizsardzību papildus kredītaizsardzībai, ko nodrošina VPS bilances vērtspapīrošana. Lai nodrošinātu kredītaizsardzības līguma stabilitāti, tam būtu jāatbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 (8) 249. pantā noteiktajām kredītriska mazināšanas prasībām, kas jāizpilda iestādēm, kuras vēlas panākt būtiska riska pārvešanu, izmantojot sintētisko vērtspapīrošanu. |
(17) |
VPS bilances vērtspapīrošanā varētu paredzēt nesecīgu amortizāciju, lai novērstu nesamērīgas izmaksas par pamatā esošo riska darījumu aizsardzību un portfeļa attīstību. Konkrētiem ar darbības rezultātiem saistītiem izraisītājnotikumiem būtu jānosaka secīgas amortizācijas piemērošana, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad darījuma beigās rodas ievērojami zaudējumi, laidieni, kas nodrošina kredītaizsardzību, jau nav amortizēti, tādējādi nodrošinot, ka netiek apdraudēta būtiska riska pārvešana. |
(18) |
Lai izvairītos no konfliktiem starp iniciatoru un ieguldītāju un nodrošinātu juridisko noteiktību attiecībā uz pamatā esošajiem riska darījumiem iegādātās kredītaizsardzības darbības jomu, paredzot šādu kredītaizsardzību, būtu jāatsaucas uz skaidri noteiktām vienību vai parādnieku atsauces saistībām, kas izraisa pamatā esošos riska darījumus. Tādēļ atsauces pienākumi, saskaņā ar kuriem tiek iegādāta aizsardzība, vienmēr būtu skaidri jānorāda, izmantojot atsauces reģistru, un pastāvīgi jāatjaunina. Minētajai prasībai arī netieši vajadzētu būt daļai no kritērijiem, saskaņā ar kuriem nosaka VPS bilances vērtspapīrošanu un izslēdz arbitrāžas vērtspapīrošanu no VPS satvara. |
(19) |
Kredītnotikumiem, kas izraisa maksājumus saskaņā ar kredītaizsardzības līgumu, būtu jāietver vismaz tie, kas minēti Regulas (ES) Nr. 575/2013 trešās daļas II sadaļas 4. nodaļā. Šādi notikumi ir labi zināmi un atpazīstami no tirgus viedokļa, un tie būtu izmantojami, lai nodrošinātu atbilstību prudenciālās uzraudzības regulējumam. Pārskatīšanas pasākumiem, kas ietver piekāpšanos debitoram, kurš saskaras vai var saskarties ar grūtībām savu finansiālo saistību izpildē, nevajadzētu liegt kredītnotikuma izraisīšanu. |
(20) |
Būtu pienācīgi jāaizsargā iniciatora kā aizsardzības pircēja tiesības laikus saņemt maksājumus par faktiskajiem zaudējumiem. Attiecīgi darījuma dokumentācijā būtu jāparedz stabils un pārredzams norēķinu process faktisko zaudējumu noteikšanai atsauces portfelī, lai novērstu to, ka iniciators nesaņem pietiekamus maksājumus. Tā kā zaudējumu pārstrukturēšana varētu būt ilgstošs process, nolūkā nodrošināt savlaicīgus maksājumus iniciatoram starpposma maksājumi būtu jāveic ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc kredītnotikuma iestāšanās. Turklāt vajadzētu būt ieviestam galīgajam korekcijas mehānismam, lai nodrošinātu, ka starpposma maksājumi sedz faktiskos zaudējumus, un lai novērstu to, ka šie starpposma zaudējumi netiek pārmaksāti, kas būtu kaitējums ieguldītājiem. Zaudējumu norēķinu mehānismā būtu arī skaidri jānorāda maksimālais pagarinājuma periods, kas būtu jāpiemēro minēto riska darījumu pārstrukturēšanas procesam, un šādam pagarinājuma periodam nevajadzētu būt ilgākam par diviem gadiem. Minētajam zaudējumu norēķinu mehānismam būtu jānodrošina kredītaizsardzības līguma efektivitāte no iniciatora viedokļa un jāsniedz ieguldītājiem juridiskā noteiktība par dienu, kad beidzas viņu pienākums veikt maksājumus, un tādējādi būtu jāveicina labi funkcionējošs tirgus. |
(21) |
Pārbaudes aģenta–trešās personas iesaistīšana ir plaši izplatīta tirgus prakse, kas uzlabo juridisko noteiktību visām darījumā iesaistītajām pusēm, tādējādi mazinot strīdu un tiesvedības iespējamību, kas varētu rasties saistībā ar zaudējumu sadales procesu. Lai uzlabotu darījuma zaudējumu norēķinu mehānisma stabilitāti, būtu jānorīko pārbaudes aģents–trešā persona, kas veic faktisku pārbaudi par konkrētu kredītaizsardzības aspektu pareizību un precizitāti, kad ir izraisīts kredītnotikums. |
(22) |
Kredītaizsardzības prēmijām vajadzētu būt atkarīgām tikai no aizsargātā laidiena neatmaksātā apjoma un kredītriska. Neparedzētas prēmijas VPS bilances vērtspapīrošanā nebūtu pieļaujamas, jo tās var izmantot, lai apdraudētu efektīvu riska pārvešanu no iniciatora kā aizsardzības pircēja uz aizsardzības pārdevējiem. VPS bilances vērtspapīrošanā būtu jāaizliedz arī daži citi pasākumi, piemēram, prēmiju priekšmaksājumi, atlaižu mehānismi vai pārmērīgi sarežģītas prēmiju struktūras. |
(23) |
Lai nodrošinātu kredītaizsardzības stabilitāti un nepārtrauktību, tam, ka iniciators priekšlaicīgi izbeidz VPS bilances vērtspapīrošanu, vajadzētu būt iespējamam tikai konkrētos, precīzi definētos apstākļos. Lai gan iniciatoram vajadzētu būt tiesībām priekšlaicīgi izbeigt kredītaizsardzību, ja iestājas noteikti reglamentējoši notikumi, minētajiem notikumiem vajadzētu būt saistītiem ar tādām faktiskām izmaiņām tiesību aktos vai nodokļu piemērošanā, ko darījuma noslēgšanas laikā nevarēja pamatoti paredzēt un kuras būtiski negatīvi ietekmē iniciatora kapitāla prasības vai darījuma ekonomiku attiecībā uz pušu cerībām minētajā laikā. VPS bilances vērtspapīrošanai nevajadzētu ietvert sarežģītas pieprasījumu klauzulas attiecībā uz iniciatoru, jo īpaši atsaukumus noteiktā brīdī ar ļoti īsu termiņu, kuru mērķis ir īslaicīgi mainīt to kapitāla pozīciju katrā individuālā gadījumā. |
(24) |
Sintētiskā atlikusī starpība ir plaši izplatīta dažos darījumu veidos, un tā ir noderīgs mehānisms gan ieguldītājiem, gan iniciatoriem, lai attiecīgi samazinātu kredītaizsardzības izmaksas un pakļautību riskam. Minētajā saistībā sintētiskā atlikusī starpība ir būtiska dažām konkrētām privāto klientu aktīvu kategorijām, piemēram, MVU un patēriņa kredītiem, kas uzrāda gan augstāku ienesīgumu, gan lielākus kredītzaudējumus nekā citas aktīvu kategorijas un kam vērtspapīrotie riska darījumi rada atlikušo starpību, lai segtu minētos zaudējumus. Tomēr, ja sintētiskās atlikušās starpības summa, kas pakārtota ieguldītāja pozīcijai, ir pārāk augsta, ir iespējams, ka nav neviena reālistiska scenārija, kurā ieguldītājam vērtspapīrošanas pozīcijās neradīsies zaudējumi, kā rezultātā netiks veikta efektīva riska pārvešana. Lai mazinātu bažas saistībā ar uzraudzību un vēl vairāk standartizētu minēto strukturālo iezīmi, ir svarīgi noteikt stingrus kritērijus VPS bilances vērtspapīrošanai un nodrošināt pilnīgu informācijas atklāšanu par sintētiskās atlikušās starpības izmantošanu. |
(25) |
Tikai augstas kvalitātes kredītaizsardzības līgumi būtu jāatzīst par atbilstīgiem VPS bilances vērtspapīrošanai. Nefondēta kredītaizsardzība būtu jānodrošina, ierobežojot atbilstošo aizsardzības devēju loku, tajā iekļaujot tikai tās struktūras, kas ir atbilstoši aizsardzības devēji saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 575/2013 un atzītas par darījumu partneriem ar 0 % riska pakāpi saskaņā ar minētās regulas trešās daļas II sadaļas 2. nodaļu. Fondētās kredītaizsardzības gadījumā iniciatoram kā aizsardzības pircējam un ieguldītājiem kā aizsardzības pārdevējiem vajadzētu būt iespējai izmantot augstas kvalitātes nodrošinājumu, kas ir jebkāda veida nodrošinājums, kuram var piešķirt 0 % riska pakāpi saskaņā ar minēto nodaļu, ievērojot atbilstīgus noguldīšanas vai glabāšanas noteikumus. Ja sniegtais nodrošinājums ir skaidrā naudā, tas būtu jātur vai nu trešās personas kredītiestādē, vai kā noguldījums pie aizsardzības pircēja, abos gadījumos ievērojot prasību par minimālo kredītkvalitātes pakāpi. |
(26) |
Dalībvalstīm būtu jānorīko kompetentās iestādes, kas būtu atbildīgas par to prasību uzraudzību, kurām ir jāatbilst sintētiskajai vērtspapīrošanai, lai tai varētu piešķirt VPS apzīmējumu. Kompetentā iestāde varētu būt tā pati iestāde, kas norīkota, lai uzraudzītu iniciatoru, sponsoru un SSPE, atbilstību tām prasībām, kurām ir jāatbilst tradicionālajai vērtspapīrošanai, lai tai varētu piešķirt VPS apzīmējumu. Šāda kompetentā iestāde, tāpat kā tradicionālās vērtspapīrošanas gadījumā, var nebūt tā kompetentā iestāde, kuras atbildība ir uzraudzīt iniciatoru, sākotnējo aizdevēju, SSPE, sponsoru un ieguldītāju atbilstību prudenciālajiem pienākumiem, kas noteikti Regulas (ES) 2017/2402 5.–9. panta un atbilstība kuriem, ņemot vērā minēto pienākumu prudenciālo dimensiju, tika īpaši uzticēta kompetentajām iestādēm, kas atbild par attiecīgo finanšu iestāžu prudenciālo uzraudzību. |
(27) |
Lai izvairītos no negatīvas ietekmes uz finanšu stabilitāti, īpaša regulējuma ieviešana VPS bilances vērtspapīrošanai būtu jāpapildina ar atbilstošu makroprudenciālo uzraudzību. Jo īpaši Eiropas Sistēmisko risku kolēģijai (ESRK), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1092/2010 (9), būtu jāuzrauga ar sintētisko vērtspapīrošanu saistītie makroprudenciālie riski un jānovērtē, vai tie ir pietiekamā mērā novirziti no finanšu sistēmas sistēmiskās daļas. |
(28) |
Nolūkā integrēt Regulā (ES) 2017/2402 ar ilgtspēju saistītas pārredzamības prasības EBI, cieši sadarbojoties ar Eiropas uzraudzības iestādēm (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi (EVTI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1095/2010 (10). un Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi (EAAPI)), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1094/2010 (11), būtu jāuzdod publicēt ziņojumu par konkrēta ilgtspējīgas vērtspapīrošanas regulējuma izveidi. Minētajā ziņojumā jo īpaši būtu pienācīgi jāizvērtē ilgtspējas faktoru ieviešana, samērīgu informācijas sniegšanas un pienācīgas pārbaudes prasību īstenošana, ar negatīvu ietekmi uz vidi, sociālo jomu un pārvaldību saistītās informācijas saturs, metodika un izklāsts un jebkāda iespējamā ietekme uz finanšu stabilitāti, kā arī Savienības vērtspapīrošanas tirgus paplašināšanu un banku aizdošanas spēju. Pamatojoties uz minēto ziņojumu, Komisijai būtu jāiesniedz ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par konkrēta ilgtspējīgas vērtspapīrošanas regulējuma izveidi, vajadzības gadījumā pievienojot tiesību akta priekšlikumu. |
(29) |
Informācijas atklāšana ieguldītājiem par tādu risku integrāciju, kuri apdraud ilgtspēju, un to, kā ieguldījumu lēmumu pieņemšanā tiek ņemta vērā negatīva ietekme uz ilgtspēju, nav pietiekami attīstīta, jo uz šādu informācijas atklāšanu vēl neattiecas saskaņotas prasības. Ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/2088 (12), finanšu produktu izveidotājiem un galaieguldītāju finanšu konsultantiem ir pienākums ņemt vērā ieguldījumu lēmumu svarīgāko negatīvo ietekmi uz ilgtspējas faktoriem un atklāt, kā to uzticamības pārbaudes politikā ir ņemta vērā šī svarīgākā negatīvā ietekme. Informācijas sniegšana par negatīvu ietekmi uz ilgtspēju tiek papildināta ar regulatīviem tehniskajiem standartiem, kurus EBI, EAAPI un EVTI (visas kopā “Eiropas uzraudzības iestādes”) kopīgi izstrādā attiecībā uz tās attiecīgās informācijas saturu, metodiku un izklāstu, kas jāatklāj saskaņā ar Regulu (ES) 2019/2088. VPS vērtspapīrošanas iniciatoriem vajadzētu būt arī iespējai atklāt konkrētu informāciju par to, kā tiek ņemta vērā negatīva ietekme uz ilgtspējas faktoriem, īpašu uzmanību pievēršot klimatam un cita veida ietekmei uz vidi, sociālo jomu un pārvaldību. Lai saskaņotu informācijas atklāšanu un nodrošinātu konsekvenci starp Regulu (ES) 2019/2088 un Regulu (ES) 2017/2402, Eiropas uzraudzības iestāžu apvienotajai komitejai būtu jāizstrādā regulatīvi tehniskie standarti, pēc iespējas balstoties uz to darbu saistībā ar Regulu (ES) 2019/2088 un vajadzības gadījumā pielāgojot to vērtspapīrošanas īpatnībām. |
(30) |
Ņemot vērā to, ka šīs regulas mērķus, proti, paplašināt VPS vērtspapīrošanas regulējumu, tajā ietverot arī sintētisko vērtspapīrošanu, un likvidēt regulatīvos šķēršļus INRD vērtspapīrošanai, lai vēl vairāk palielinātu aizdevumu piešķiršanas spējas, nepazeminot prudenciālos standartus attiecībā uz banku aizdevumiem, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, bet to mēroga un iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. |
(31) |
Tādēļ Regula (ES) 2017/2402 būtu attiecīgi jāgroza. |
(32) |
Ņemot vērā nepieciešamību cik drīz vien iespējams ieviest mērķētus pasākumus, lai atbalstītu ekonomikas atveseļošanos no Covid-19 krīzes, šai regulai būtu jāstājas spēkā steidzamības kārtā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, |
IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
1. pants
Grozījumi Regulā (ES) 2017/2402
Regulu (ES) 2017/2402 groza šādi:
1) |
regulas 2. pantam pievieno šādus punktus:
(*) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/2088 (2019. gada 27. novembris) par informācijas atklāšanu, kas saistīta ar ilgtspēju, finanšu pakalpojumu nozarē (OV L 317, 9.12.2019., 1. lpp.).”;" |
2) |
regulas 4. pantu groza šādi:
|
3) |
regulas 5. panta 1. punktam pievieno šādu apakšpunktu:
|
4) |
regulas 6. pantu groza šādi:
|
5) |
regulas 9. panta 1. punktam pievieno šādu daļu: “Atkāpjoties no pirmās daļas, attiecībā uz pamatā esošajiem riska darījumiem, kas bija ienākumus nenesošie riska darījumi laikā, kad iniciators tos iegādājās no attiecīgās trešās personas, riska darījumu atlasē un to cenas noteikšanā piemēro labi izstrādātus standartus.”; |
6) |
regulas 18. panta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
|
7) |
regulas 4. nodaļas 1. iedaļas nosaukumu aizstāj ar šādu: “Prasības attiecībā uz tādu vienkāršu, pārredzamu un standartizētu tradicionālo vērtspapīrošanu, kas nav ABKV” |
8) |
regulas 19. pantu groza šādi:
|
9) |
regulas 22. pantu groza šādi:
|
10) |
regulā iekļauj šādu iedaļu: “2.A IEDAĻA Prasības attiecībā uz vienkāršu, pārredzamu un standartizētu bilances vērtspapīrošanu 26.a pants Vienkārša, pārredzama un standartizēta bilances vērtspapīrošana 1. Sintētisko vērtspapīrošanu, kas atbilst 26.b–26.e pantā noteiktajām prasībām, uzskata par VPS bilances vērtspapīrošanu. 2. EBI ciešā sadarbībā ar EVTI un EAAPI un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 16. pantu var pieņemt pamatnostādnes un ieteikumus par šīs regulas 26.b–26.e pantā noteikto prasību saskaņotu interpretēšanu un piemērošanu. 26.b pants Prasības attiecībā uz vienkāršību 1. Iniciators ir sabiedrība, kas ir saņēmusi atļauju vai ir licencēta Savienībā. Iniciators, kurš savā vārdā pērk trešās personas riska darījumus un pēc tam tos vērtspapīro, saistībā ar minēto riska darījumu kredītiem, iekasēšanu, parāda pārstrukturēšanu un apkalpošanu, piemēro politiku, kas nav mazāk stingra par politiku, kuru iniciators piemēro salīdzināmiem riska darījumiem, kas nav nopirkti. 2. Pamatā esošos riska darījumus iniciē kā daļu no iniciatora pamatdarbības. 3. Darījuma slēgšanas dienā pamatā esošos riska darījumus tur iniciatora bilancē vai tās vienības bilancē, kas pieder tai pašai grupai, kurai pieder iniciators. Piemērojot šo punktu, grupa ir kāda no turpmāk minētajām:
4. Iniciators nenodrošina riska darījumu pret vērtspapīrošanas pamatā esošo riska darījumu kredītrisku, pārsniedzot aizsardzību, kas iegūta saskaņā ar kredītaizsardzības līgumu. 5. Kredītaizsardzības līgums atbilst kredītriska mazināšanas noteikumiem, kas paredzēti Regulas (ES) Nr. 575/2013 249. pantā, vai, ja minētais pants nav piemērojams, prasībām, kas nav mazāk stingras par minētajā pantā izklāstītajām prasībām. 6. Iniciators iesniedz apliecinājumus un garantijas, ka ir izpildītas šādas prasības:
7. Pamatā esošie riska darījumi atbilst iepriekš noteiktiem, skaidriem un dokumentētiem atbilstības kritērijiem, kas neļauj pēc saviem ieskatiem veikt aktīvu šo riska darījumu portfeļa pārvaldību. Piemērojot šo punktu, par aktīvu portfeļa pārvaldību neuzskata tādu riska darījumu aizstāšanu, kuri pārkāpj apliecinājumus vai garantijas, un – gadījumos, kad vērtspapīrošana ietver papildināšanas periodu, – tādu riska darījumu pievienošanu, kuri atbilst definētajiem papildināšanas nosacījumiem. Visi riska darījumi, ko pievieno pēc darījuma slēgšanas dienas, atbilst atbilstības kritērijiem, kas nav mazāk stingri kā tie, kurus piemēro pamatā esošo riska darījumu sākotnējā atlasē. Pamatā esošo riska darījumu var izslēgt no darījuma, ja šis pamatā esošais riska darījums:
8. Vērtspapīrošanu nodrošina ar portfeli, kas sastāv no aktīvu veida ziņā viendabīgiem pamatā esošiem riska darījumiem, ņemot vērā konkrētās iezīmes saistībā ar aktīvu veida naudas plūsmām, tostarp iezīmes saistībā ar to līguma noteikumiem, kredītrisku un priekšapmaksu. Pamatā esošo riska darījumu portfelis satur tikai vienu aktīvu veidu. Pirmajā daļā minētie pamatā esošie riska darījumi ietver saistības, kas ir līgumiski saistošas un izpildāmas un kuru neizpildes gadījumā var pilnā apmērā vērsties pret debitoriem un attiecīgā gadījumā – pret galvotājiem. Pirmajā daļā minētajiem pamatā esošajiem riska darījumiem ir noteiktas periodiskas maksājumu plūsmas, kuru daļas summas ziņā var atšķirties, attiecībā uz īres maksas, pamatsummas vai procentu maksājumiem vai jebkādām citām tiesībām saņemt ienākumus no aktīviem, ar ko atbalsta šādus maksājumus. Pamatā esošie riska darījumi var arī radīt ieņēmumus no jebkādu finansētu vai nomātu aktīvu pārdošanas. Šā punkta pirmajā daļā minētie pamatā esošie riska darījumi neietver pārvedamus vērtspapīrus, kas definēti Direktīvas 2014/65/ES 4. panta 1. punkta 44) apakšpunktā un kas nav uzņēmuma obligācijas, kuras nav iekļautas sarakstā tirdzniecības vietā. 9. Pamatā esošie riska darījumi neietver nekādas vērtspapīrošanas pozīcijas. 10. Sākotnējās izvietošanas standartus, kurus ievērojot, ir iniciēti pamatā esošie riska darījumi, un jebkuras būtiskas izmaiņas salīdzinājumā ar iepriekšējiem sākotnējās izvietošanas standartiem bez liekas kavēšanās pilnībā atklāj potenciālajiem ieguldītājiem. Pamatā esošos riska darījumus sākotnēji izvieto, paredzot tiesības pilnā apmērā vērsties pret parādnieku, kas nav SSPE. Kreditēšanas vai sākotnējās izvietošanas lēmumos attiecībā uz pamatā esošajiem riska darījumiem nav iesaistītas trešās personas. Attiecībā uz vērtspapīrošanu, kur pamatā esošie riska darījumi ir aizdevumi mājokļa iegādei, aizdevumu portfelis neietver nekādus aizdevumus, kas ir tikuši piedāvāti tirgū un sākotnēji izvietoti ar pieņēmumu, ka aizdevuma pieteicējam vai attiecīgā gadījumā starpniekiem tika darīts zināms, ka aizdevējs sniegto informāciju varētu nebūt pārbaudījis. Aizņēmēja kredītspējas novērtējums atbilst prasībām, kas izklāstītas Direktīvas 2008/48/EK 8. pantā vai Direktīvas 2014/17/ES 18. panta 1.–4. punktā, 18. panta 5. punkta a) apakšpunktā un 18. panta 6. punktā, vai attiecīgā gadījumā līdzvērtīgām prasībām trešās valstīs. Iniciatoram vai sākotnējam aizdevējam ir specializētas zināšanas par tādu riska darījumu iniciēšanu, kuri pēc būtības ir līdzīgi vērtspapīrotiem riska darījumiem. 11. Pamatā esošie riska darījumi atlases laikā neietver riska darījumus, kam iestājusies saistību neizpilde Regulas (ES) Nr. 575/2013 178. panta 1. punkta nozīmē, un riska darījumus ar debitoru vai galvotāju, kura kredītkvalitāte ir samazināta un par kuru saskaņā ar iniciatora vai sākotnējā aizdevēja rīcībā esošo informāciju ir zināms, ka:
12. Laikā, kad pamatā esošos riska darījumus iekļauj darījumā, parādnieki ir veikuši vismaz vienu maksājumu, izņemot gadījumus, kad:
13. EBI ciešā sadarbībā ar EVTI un EAAPI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, sīkāk precizējot, kuri 8. punktā minētie pamatā esošie riska darījumi ir uzskatāmi par viendabīgiem. Attiecīgo regulatīvo tehnisko standartu projektu EBI līdz 2021. gada 10. oktobrim iesniedz Komisijai. Komisija tiek pilnvarota papildināt šo regulu, pieņemot pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10.–14. pantu. 26.c pants Prasības attiecībā uz standartizēšanu 1. Iniciators vai sākotnējais aizdevējs ievēro riska paturēšanas prasību saskaņā ar 6. pantu. 2. Procentu likmju un valūtas riskus, kas izriet no vērtspapīrošanas, un to iespējamo ietekmi uz maksājumiem iniciatoram un ieguldītājiem apraksta darījuma dokumentācijā. Šos riskus pienācīgi mazina, un atklāj informāciju par visiem šajā nolūkā veiktajiem pasākumiem. Ikvienu nodrošinājumu, ar ko nodrošina ieguldītāja saistības saskaņā ar kredītaizsardzības līgumu, denominē tajā pašā valūtā, kurā denominēts kredītaizsardzības maksājums. Ja vērtspapīrošanā izmanto SSPE, SSPE saistību summa attiecībā uz procentu maksājumiem ieguldītājiem katrā maksājumu dienā ir vienāda ar SSPE ienākumu summu no iniciatora un jebkādiem nodrošinājuma līgumiem vai mazāka par to. Pamatā esošo riska darījumu portfelī neiekļauj atvasinātos instrumentus, izņemot gadījumus nolūkā ierobežot pamatā esošo riska darījumu procentu likmju risku vai valūtas risku. Minētos atvasinātos instrumentus sākotnēji izvieto un dokumentē atbilstīgi starptautisko finanšu jomā pieņemtajiem kopīgajiem standartiem. 3. Jebkādi ar atsauces vērtību saistīti procentu maksājumi attiecībā uz darījumu ir balstīti uz kādu no šādiem rādītājiem:
Jebkādi ar atsauces vērtību saistīti procentu maksājumi par pamatā esošiem riska darījumiem ir balstīti uz vispārēji izmantotām tirgus procentu likmēm vai vispārēji izmantotām nozares likmēm, kas atspoguļo līdzekļu izmaksas, un neizmanto sarežģītas formulas vai atvasinātos instrumentus. 4. Pēc izpildes notikuma attiecībā uz iniciatoru ieguldītājam ir atļauts veikt izpildi nodrošinošu darbību. Vērtspapīrošanas gadījumā, izmantojot SSPE, ja ir iesniegts paziņojums par kredītaizsardzības līguma izpildi vai izbeigšanu, SSPE neietur nekādu naudas summu, kura pārsniedz to, kas ir nepieciešama, lai nodrošinātu minētās SSPE operatīvo darbību, aizsardzības maksājumus par pamatā esošajiem riska darījumiem, kuros netiek pildītas saistības un kuri izbeigšanas brīdī joprojām tiek pārstrukturēti, vai atmaksu ieguldītājiem, kas tiem pienākas saskaņā ar vērtspapīrošanas līguma noteikumiem. 5. Zaudējumus sadala vērtspapīrošanas pozīcijas turētājiem laidienu prioritātes secībā, sākot ar zemākās prioritātes laidienu. Visiem laidieniem piemēro secīgu amortizāciju, lai noteiktu laidienu neatmaksāto summu katrā maksājuma dienā, sākot ar augstākās prioritātes laidienu. Atkāpjoties no otrās daļas, darījumi, kuriem ir raksturīga nesecīga maksājumu prioritāte, ietver izraisītājnotikumus, kas attiecas uz pamatā esošo riska darījumu rezultātiem, novedot pie maksājumu prioritātes, kura atjauno amortizāciju uz secīgiem maksājumiem prioritātes secībā. Šādos ar rezultātiem saistītos izraisītājnotikumos ietilpst vismaz:
EBI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu par darbības izraisītājnotikumu specifikāciju un attiecīgā gadījumā par to kalibrēšanu. EBI līdz 2021. gada 30. jūnijam iesniedz minēto regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai. Komisija tiek pilnvarota papildināt šo regulu, pieņemot ceturtajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10.–14. pantu. Laidieniem amortizējoties, nodrošinājuma summu, kas vienāda ar minēto laidienu amortizācijas summu, atmaksā ieguldītājiem, ar noteikumu, ka ieguldītāji minētos laidienus ir nodrošinājuši. Ja saistībā ar pamatā esošajiem riska darījumiem ir iestājies 26.e pantā minētais kredītnotikums un parāda pārstrukturēšana attiecībā uz šiem riska darījumiem nav pabeigta, kredītaizsardzības summa, kas atlikusi jebkurā maksājuma dienā, ir vismaz vienāda ar minēto pamatā esošo riska darījumu nesamaksāto nominālo summu, no kuras atskaitīti jebkādi starpposma maksājumi, kas veikti saistībā ar šiem pamatā esošajiem riska darījumiem. 6. Ja vērtspapīrošana ir atjaunojama vērtspapīrošana, darījuma dokumentācijā iekļauj atbilstīgus priekšlaicīgas amortizācijas nosacījumus vai izraisītājnotikumus atjaunošanas laikposma izbeigšanai, ietverot vismaz šādu informāciju:
7. Darījuma dokumentācijā skaidri norāda:
8. Parādus apkalpojošai sabiedrībai ir specializētas zināšanas, lai apkalpotu riska darījumus, kas pēc būtības ir līdzīgi vērtspapīrotiem riska darījumiem, un rūpīgi dokumentēta un pienācīga politika, procedūras un risku pārvaldības kontroles saistībā ar riska darījumu apkalpošanu. Parādus apkalpojošā sabiedrība pamatā esošajiem riska darījumiem piemēro apkalpošanas procedūras, kas ir vismaz tikpat stingras kā tās, kuras iniciators piemēro līdzīgiem riska darījumiem, kas nav vērtspapīroti. 9. Iniciators pastāvīgi uztur atjauninātu atsauces reģistru, lai jebkurā brīdī identificētu pamatā esošos riska darījumus. Minētajā reģistrā norāda atsauces parādniekus, atsauces saistības, no kurām izriet pamatā esošie riska darījumi, un – par katru pamatā esošo riska darījumu – nominālo summu, kas ir aizsargāta un nav atmaksāta. 10. Darījuma dokumentācijā ietver skaidrus noteikumus, kas palīdz laikus risināt konfliktus starp dažādām ieguldītāju kategorijām. Ja vērtspapīrošanā izmanto SSPE, balsstiesības tiek skaidri noteiktas un piešķirtas parādzīmju turētājiem, un tiek skaidri norādīta tās uzticības personas un citu vienību atbildība, kurām ir fiduciāri pienākumi pret ieguldītājiem. 26.d pants Prasības attiecībā uz pārredzamību 1. Iniciators pirms cenas noteikšanas potenciālajiem ieguldītājiem dara pieejamus datus par statiskiem un dinamiskiem vēsturiskiem rādītājiem par saistību neizpildi un zaudējumiem, piemēram, datus par pārkāpumiem un saistību neizpildi, attiecībā uz riska darījumiem, kas būtībā ir līdzīgi riska darījumiem, kuri tiek vērtspapīroti, un šādu datu avotus un pamatojumu apgalvojumam par līdzību. Šādi dati attiecas uz vismaz piecu gadu laikposmu. 2. Pirms darījuma noslēgšanas atbilstoša un neatkarīga puse veic pamatā esošo riska darījumu izlases ārēju pārbaudi, tostarp pārbaudot, vai pamatā esošie riska darījumi ir atbilstīgi kredītaizsardzībai saskaņā ar kredītaizsardzības līgumu. 3. Iniciators pirms vērtspapīrošanas cenas noteikšanas potenciālajiem ieguldītājiem dara pieejamu saistību naudas plūsmas modeli, kas precīzi atspoguļo līgumattiecības starp pamatā esošajiem riska darījumiem un maksājumiem starp iniciatoru, ieguldītājiem, citām trešām personām un, ja piemērojams, SSPE, un pēc cenas noteikšanas minēto modeli dara pieejamu ieguldītājiem un – pēc pieprasījuma – potenciālajiem ieguldītājiem. 4. Tādas vērtspapīrošanas gadījumā, kur pamatā esošie riska darījumi ir aizdevumi mājokļa vai automobiļa iegādei vai automobiļa izpirkumnomas darījumi, iniciators kā daļu no informācijas, ko atklāj, ievērojot 7. panta 1. punkta pirmās daļas a) punktu, publicē pieejamo informāciju par to aktīvu vidisko sniegumu, kuri finansēti ar šādiem aizdevumiem mājokļa vai automobiļa iegādei vai automobiļu izpirkumnomas darījumiem. Atkāpjoties no pirmās daļas, iniciatori no 2021. gada 1. jūnija var nolemt publicēt pieejamo informāciju, kas saistīta ar aktīvu, kuri finansēti ar pamatā esošiem riska darījumiem, svarīgāko negatīvo ietekmi uz to ilgtspējas faktoriem. 5. Iniciators ir atbildīgs par 7. panta noteikumu ievērošanu. Regulas 7. panta 1. punkta pirmās daļas a) punktā prasīto informāciju pirms cenas noteikšanas potenciālajiem ieguldītājiem dara pieejamu pēc viņu pieprasījuma. 7. panta 1. punkta pirmās daļas b)–d) punktā prasīto informāciju pirms cenas noteikšanas dara pieejamu vismaz projekta jeb sākotnējā formā. Dokumentācijas galīgo versiju ieguldītājiem dara pieejamu vēlākais 15 dienas pēc darījuma noslēgšanas. 6. Līdz 2021. gada 10. jūlijam EUI ar Eiropas Uzraudzības iestāžu apvienotās komitejas starpniecību saskaņā ar 10.–14. pantu Regulās (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 un (ES) Nr. 1095/2010 izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu par šā panta 4. punkta otrajā daļā minētās informācijas saturu, metodiku un izklāstu attiecībā uz ilgtspējas rādītājiem saistībā ar nelabvēlīgu ietekmi uz klimatu un citām nelabvēlīgām sekām uz vidi, sabiedrību un pārvaldību. Attiecīgā gadījumā šā punkta pirmajā daļā minēto regulatīvo tehnisko standartu projektā ir atspoguļoti vai izmantoti regulatīvie tehniskie standarti, kas izstrādāti saskaņā ar pilnvarojumu, kurš EUI piešķirts ar Regulu (ES) 2019/2088, jo īpaši tās 2.a pantu un 4. panta 6. un 7. punktu. Komisija tiek pilnvarota pieņemt pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar 10.–14. pantu Regulās (ES) Nr. 1093/2010, (ES) Nr. 1094/2010 un (ES) Nr. 1095/2010. 26.e pants Prasības attiecībā uz kredītaizsardzības līgumu, pārbaudes aģentu–trešo personu un sintētisko atlikušo starpību 1. Kredītaizsardzības līgums attiecas vismaz uz šādiem kredītnotikumiem:
Visus kredītnotikumus dokumentē. Pārskatīšanas pasākumi Regulas (ES) Nr. 575/2013 47.b panta nozīmē, kurus piemēro pamatā esošajiem riska darījumiem, neizslēdz atbilstīgu kredītnotikumu izraisīšanu. 2. Kredītaizsardzības maksājumu pēc kredītnotikuma iestāšanās aprēķina, pamatojoties uz faktiskajiem zaudējumiem, kas radušies iniciatoram vai sākotnējam aizdevējam un ko pārstrukturē saskaņā ar to standarta atgūšanas politiku un procedūrām attiecībā uz konkrētajiem riska darījumu veidiem, un reģistrē to finanšu pārskatos maksājuma veikšanas laikā. Galīgo kredītaizsardzības maksājumu veic noteiktā laikposmā pēc konkrētā pamatā esošā riska darījuma parāda pārstrukturēšanas, ja parāda pārstrukturēšana tiek pabeigta pirms juridiski noteiktā termiņa vai kredītaizsardzības līguma priekšlaicīgas izbeigšanas. Starpposma kredītaizsardzības maksājumu veic ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc 1. punktā minētā kredītnotikuma iestāšanās gadījumos, kad parāda pārstrukturēšana attiecībā uz zaudējumiem, kas saistīti ar konkrētu pamatā esošo riska darījumu, nav pabeigta līdz minētā sešu mēnešu perioda beigām. Starpposma kredītaizsardzības maksājums ir vismaz lielākais no šādiem rādītājiem:
Kad ir veikts starpposma kredītaizsardzības maksājums, veic pirmajā daļā minēto galīgo kredītaizsardzības maksājumu, lai zaudējumu starpposma norēķinu pielāgotu faktiskajiem zaudējumiem. Starpposma un galīgā kredītaizsardzības maksājuma aprēķināšanas metodi precizē kredītaizsardzības līgumā. Kredītaizsardzības maksājums ir proporcionāls attiecīgā pamatā esošā riska darījuma, uz kuru attiecas kredītaizsardzības līgums, neatmaksātās nominālās summas daļai. Iniciatora tiesības saņemt kredītaizsardzības maksājumu ir izpildāmas. Summas, kas ieguldītājiem jāmaksā saskaņā ar kredītaizsardzības līgumu, skaidri norāda kredītaizsardzības līgumā, un tās ir ierobežotas. Šīs summas ir iespējams aprēķināt jebkuros apstākļos. Kredītaizsardzības līgumā skaidri norāda apstākļus, kādos ieguldītājiem ir jāveic maksājumi. Panta 4. punktā minētais pārbaudes aģents–trešā persona novērtē, vai šādi apstākļi ir radušies. Kredītaizsardzības maksājuma summu aprēķina tā individuālā pamatā esošā riska darījuma līmenī, attiecībā uz kuru ir iestājies kredītnotikums. 3. Kredītaizsardzības līgumā norāda maksimālo pagarinājumu, ko piemēro parāda pārstrukturēšanai, kas attiecas uz tiem pamatā esošajiem riska darījumiem, attiecībā uz kuriem ir iestājies 1. punktā minētais kredītnotikums, bet attiecībā uz kuriem līdz juridiski noteiktajam dzēšanas termiņam vai kredītaizsardzības līguma priekšlaicīgai izbeigšanai parāda pārstrukturēšana nav pabeigta. Šāds pagarinājums nav ilgāks par diviem gadiem. Kredītaizsardzības līgumā paredz, ka līdz minētā pagarinājuma beigām veic galīgo kredītaizsardzības maksājumu, pamatojoties uz iniciatora galīgo zaudējumu aplēsi, ko iniciatoram tajā laikā vajadzētu būt reģistrējušam savos finanšu pārskatos, pieņemot, ka kredītaizsardzības līgums nepastāv un nesedz nekādus zaudējumus. Ja kredītaizsardzības līgums tiek izbeigts, parāda pārstrukturēšana attiecībā uz visiem neatmaksātajiem kredītnotikumiem, kas iestājušies pirms šīs izbeigšanas, turpinās tādā pašā veidā, kā aprakstīts pirmajā daļā. Kredītaizsardzības prēmijas, kas jāmaksā saskaņā ar kredītaizsardzības līgumu, strukturē kā atkarīgas no ienākumus nesošu vērtspapīrotu riska darījumu neatmaksātās nominālās summas attiecīgā maksājuma veikšanas brīdī, un tās atspoguļo aizsargātā laidiena risku. Šajā nolūkā kredītaizsardzības līgumā nenosaka garantētās prēmijas, prēmiju priekšmaksājumus, atlaižu mehānismus vai citus mehānismus, ar kuriem var izvairīties no zaudējumu faktiskās attiecināšanas uz ieguldītājiem vai tos attiecināt mazākā mērā, vai daļu no samaksātajām prēmijām atmaksāt iniciatoram pēc darījuma termiņa beigām. Atkāpjoties no šā punkta trešās daļas, prēmiju priekšmaksājumi ir atļauti ar nosacījumu, ka tiek ievēroti valsts atbalsta noteikumi, ja dalībvalsts tiesību aktos ir īpaši paredzēta garantiju sistēma un ja tai piemēro atbalsta garantiju, ko sniedz jebkura no Regulas (ES) Nr. 575/2013 214. panta 2. punkta a)–d) apakšpunktā minētajām vienībām. Darījuma dokumentācijā apraksta, kā tiek aprēķināta kredītaizsardzības prēmija un visi parādzīmju kuponi, ja tādi ir, attiecībā uz katru maksājuma dienu visā vērtspapīrošanas laikā. Ieguldītāju tiesības saņemt kredītaizsardzības prēmijas ir izpildāmasi. 4. Iniciators pirms darījuma slēgšanas dienas ieceļ pārbaudes aģentu–trešo personu. Pārbaudes aģents–trešā persona attiecībā uz katru pamatā esošo riska darījumu, par kuru ir sniegts paziņojums par kredītnotikumu, pārbauda vismaz visus šādus elementus:
Pārbaudes aģents–trešā persona ir neatkarīgs no iniciatora un ieguldītājiem, un attiecīgā gadījumā no SSPE un ir piekritis tā iecelšanai par pārbaudes aģentu–trešo personu līdz darījuma slēgšanas dienai. Pārbaudes aģents–trešā persona var veikt pārbaudi izlases veidā, nevis pārbaudot katru individuālo pamatā esošo riska darījumu, par kuru tiek prasīts kredītaizsardzības maksājums. Tomēr ieguldītāji var pieprasīt jebkura konkrēta pamatā esošā riska darījuma atbilstības pārbaudi, ja tie nav apmierināti ar izlases veida pārbaudi. Iniciators darījuma dokumentācijā iekļauj apņemšanos sniegt pārbaudes aģentam–trešai personai visu informāciju, kas nepieciešama, lai pārbaudītu pirmajā daļā noteikto prasību izpildi. 5. Iniciators var izbeigt darījumu pirms termiņa tikai šādos gadījumos:
Darījuma dokumentācijā norāda, vai attiecīgajā darījumā ir ietvertas kādas no d) un e) apakšpunktā minētajām atsaukšanas tiesībām un kā šādas atsaukšanas tiesības ir strukturētas. Šā punkta d) apakšpunkta nolūkos atsaukums noteiktā brīdī nav strukturēts tā, lai izvairītos no zaudējumu attiecināšanas uz kredītkvalitātes uzlabojumu pozīcijām vai citām ieguldītāju turētām pozīcijām, un nav arī citādi strukturēts, lai nodrošinātu kredītkvalitātes uzlabojumus. Atsaukuma noteiktā brīdī izmantošanas gadījumā iniciatori paziņo kompetentajām iestādēm par to, kā tiek pildītas otrajā un trešajā daļā minētās prasības, tostarp, pamatojot šāda atsaukuma izmantošanu un norādot ticamu pārskatu, kas parāda, ka atsaukuma izmantošanas iemesls nav pamatā esošo aktīvu kvalitātes pasliktināšanās. Attiecībā uz fondēto kredītaizsardzību, beidzoties kredītaizsardzības līgumam, nodrošinājumu atdod ieguldītājiem, ievērojot laidienu prioritāro secību saskaņā ar attiecīgo maksātnespējas tiesību aktu noteikumiem, kas piemērojami iniciatoram. 6. Ieguldītāji nevar izbeigt darījumu pirms termiņa kāda cita iemesla dēļ, izņemot to, ka iniciators nav samaksājis kredītaizsardzības prēmiju vai ir citādi būtiski pārkāpis līgumsaistības. 7 Iniciators var uzņemties saistības attiecībā uz sintētisko atlikušo starpību, kas ir pieejama kā kredītkvalitātes uzlabojums ieguldītājiem, ja ir izpildīti visi šādi nosacījumi:
8. Kredītaizsardzības līgums ir:
9. Cita veida kredītaizsardzība, kas minēta 8. punkta c) apakšpunktā, atbilst šādām prasībām:
Darījuma dokumentācijā norāda, vai ieguldītāji joprojām ir pakļauti iniciatora kredītriskam. Iniciators iegūst kvalificēta juridiskā padomnieka atzinumu, kas apstiprina, ka kredītaizsardzība ir izpildāma visās attiecīgajās jurisdikcijās. 10. Ja tiek sniegta cita veida kredītaizsardzība saskaņā ar šā panta 8. punkta c) apakšpunktu, iniciators un ieguldītājs izmanto augstas kvalitātes nodrošinājumu, kas ir kāds no turpmāk minētajiem:
Atkāpjoties no šā punkta pirmās daļas, tikai iniciators var izmantot augstas kvalitātes nodrošinājumu skaidras naudas noguldījuma veidā pie iniciatora vai vienā no tā filiālēm, ja iniciatora vai vienas no tā filiālēm kredītkvalitātes pakāpe atbilst vismaz 2. pakāpei atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 575/2013 136. pantā minētajai attiecināšanai, ja ieguldītājs galīgajā darījuma dokumentācijā ir devis nepārprotamu piekrišanu pēc tam, kad tas ir veicis uzticamības pārbaudi saskaņā ar šīs regulas 5. pantu, tostarp visu attiecīgo darījuma partneru kredītriska novērtēšanu. Kompetentās iestādes, kas norīkotas saskaņā ar 29. panta 5. punktu, pēc apspriešanās ar EBI var atļaut iniciatoram vai vienai no tā filiālēm, ja iniciators vai viena no tā filiālēm atbilst kredītkvalitātes 3. pakāpei, sniegt nodrošinājumu skaidras naudas veidā ar noteikumu, ka iespējams dokumentēt tirgus grūtības, objektīvus šķēršļus, kas saistīti ar iestādes dalībvalstij piešķirto kredītkvalitātes pakāpi, vai būtiskas potenciālas koncentrācijas problēmas attiecīgajā dalībvalstī sakarā ar otrajā daļā minētās prasības par kredītkvalitātes 2. pakāpi kā minimālo pakāpi, piemērošanu. Ja trešās personas kredītiestāde vai iniciators vai viena no tā filiālēm vairs neatbilst minimālajai kredītkvalitātes pakāpei, nodrošinājumu deviņu mēnešu laikā pārved trešās personas kredītiestādei ar 3. vai augstāku kredītkvalitātes pakāpi vai nodrošinājumu iegulda vērtspapīros, kas atbilst šā punkta pirmās daļas a) punktā noteiktajiem kritērijiem. Šajā punktā noteiktās prasības uzskata par izpildītām attiecībā uz ieguldījumiem iniciatora emitētās ar kredītrisku saistītās parādzīmēs saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 218. pantu. EBI uzrauga šajā pantā minētās nodrošinājuma prakses piemērošanu, īpašu uzmanību pievēršot darījuma partnera kredītriskam un citiem no šādas nodrošinājuma prakses izrietošiem ekonomiskajiem un finanšu riskiem, ar ko ieguldītāji saskaras. EBI līdz 2023. gada 10. aprīlim iesniedz Komisijai ziņojumu par saviem konstatējumiem. Komisija līdz 2023. gada 10. oktobrim, pamatojoties uz minēto EBI ziņojumu, iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par šā panta piemērošanu, īpašu uzmanību pievēršot darījumu partnera kredītriska pārmērīgas uzkrāšanās riskam finanšu sistēmā, un attiecīgā gadījumā tam pievieno tiesību akta priekšlikumu šā panta grozīšanai.”; |
11) |
regulas 27. pantu groza šādi:
|
12) |
regulas 28. panta 1. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu: “1. Šīs regulas 27. panta 2. punktā minētajai trešai personai kompetentā iestāde sniedz atļauju novērtēt vērtspapīrošanas atbilstību VPS kritērijiem, kas paredzēti 19.–22. pantā, 23.–26. pantā vai 26.a–26.e pantā.”; |
13) |
regulas 29. panta 5. punkta otro teikumu aizstāj ar šādu: “Dalībvalstis par kompetento iestāžu norīkošanu saskaņā ar šo punktu līdz 2021. gada 10. oktobrim informē Komisiju un EVTI. Kamēr nav norīkota kompetentā iestāde, kas uzrauga atbilstību 26.a–26.e pantā izklāstītajām prasībām, kompetentā iestāde, kas norīkota, lai uzraudzītu atbilstību 18.–27. pantā izklāstītajām prasībām, kuras piemērojamas no 2021. gada 8. aprīļa, uzrauga arī atbilstību 26.a–26.e pantā izklāstītajām prasībām.”; |
14) |
regulas 30. panta 2. punktu groza šādi:
|
15) |
regulas 31. pantu aizstāj ar šādu: “31. pants Vērtspapīrošanas tirgus makroprudenciālā uzraudzība 1. ESRK savu pilnvaru robežās ir atbildīga par Savienības vērtspapīrošanas tirgus makroprudenciālo uzraudzību. 2. Lai palīdzētu novērst vai mazināt sistēmiskos riskus, kas apdraud Savienības finanšu stabilitāti un kas rodas finanšu sistēmas attīstības gaitā, un, ņemot vērā makroekonomisko attīstību – lai tādējādi izvairītos no plašu finansiālo grūtību posmiem –, ESRK pastāvīgi pārrauga norises vērtspapīrošanas tirgos. Ja ESRK uzskata par nepieciešamu un vismaz ik pēc trim gadiem, tā sadarbībā ar EBI publicē ziņojumu par vērtspapīrošanas tirgus ietekmi uz finanšu stabilitāti, lai izgaismotu riskus finanšu stabilitātei. 3. Neskarot šā panta 2. punktu un 44. pantā minēto ziņojumu, ESRK ciešā sadarbībā ar EUI līdz 2022. gada 31. decembrim publicē ziņojumu, kurā novērtē ietekmi uz finanšu stabilitāti, ko rada VPS bilances vērtspapīrošanas darījumu ieviešana, un jebkādus potenciālus sistēmiskos riskus, piemēram, riskus, ko rada nepublisku kredītaizsardzības pārdevēju koncentrācija un savstarpējās saistības. ESRK ziņojumā, kas minēts pirmajā daļā, ņem vērā sintētiskās vērtspapīrošanas īpatnības, proti, tās tipiski individuālo un privāto raksturu finanšu tirgos, un pārbauda, vai VPS bilances vērtspapīrošanas režīms veicina vispārēju riska mazināšanu finanšu sistēmā un uzlabojumus reālās ekonomikas finansēšanā. Sagatavojot ziņojumu, ESRK izmanto dažādus attiecīgus datu avotus, piemēram:
4. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1092/2010 16. pantu ESRK sniedz brīdinājumus un attiecīgā gadījumā izdod ieteikumus par korektīvām darbībām, reaģējot uz šā panta 2. un 3. punktā minētajiem riskiem, tostarp par to, cik lietderīgi ir mainīt riska paturēšanas līmeņus, vai par citiem makroprudenciāliem pasākumiem. Trīs mēnešu laikā pēc ieteikumu nosūtīšanas dienas ieteikuma adresāts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1092/2010 17. pantu paziņo Eiropas Parlamentam, Padomei, Komisijai un ESRK par pasākumiem, ko tas veicis, reaģējot uz attiecīgo ieteikumu, un pienācīgi pamato jebkādu bezdarbību.”; |
16) |
regulas 32. pantu groza šādi:
|
17) |
regulā iekļauj šādu pantu: “43.a pants Pārejas noteikumi attiecībā uz VPS bilances vērtspapīrošanu 1. Sintētiskās vērtspapīrošanas darījumiem, attiecībā uz kuriem kredītaizsardzības līgums ir stājies spēkā pirms 2021. gada 9. aprīļa, iniciatori un SSPE var izmantot apzīmējumu “VPS” jeb “vienkārša, pārredzama un standartizēta” vai apzīmējumu, kuros ir tieša vai netieša atsauce uz minētajiem jēdzieniem, tikai tad, ja 27. panta 1. punktā minētā paziņojuma sniegšanas laikā ir ievērotas 18. pantā izklāstītās prasības un šā panta 3. punktā izklāstītie nosacījumi. 2. Līdz 27. panta 6. punktā minēto regulatīvo tehnisko standartu piemērošanas dienai iniciatori, lai izpildītu 27. panta 1. punktā noteikto pienākumu, EVTI rakstiski dara pieejamu nepieciešamo informāciju. 3. Vērtspapīrošanu, kuras sākotnējās vērtspapīrošanas pozīcijas tika izveidotas pirms 2021. gada 9. aprīļa, uzskata par VPS, ar noteikumu, ka:
4. Piemērojot šā panta 3. punkta b) apakšpunktu, piemēro šo:
|
18) |
regulas 44. pantu groza šādi:
|
19) |
regulas 45. pantu svītro; |
20) |
iekļauj šādu pantu: “45.a pants Ilgtspējīga vērtspapīrošanas regulējuma izstrāde 1. EBI līdz 2021. gada 1. novembrim ciešā sadarbībā ar EVTI un EAAPI publicē ziņojumu par īpaša ilgtspējīgas vērtspapīrošanas regulējuma izstrādi, kura mērķis ir šajā regulā integrēt ar ilgtspēju saistītas pārredzamības prasības. Minētajā ziņojumā jo īpaši pienācīgi novērtē:
2. Sagatavojot šā panta 1. punktā minēto ziņojumu, EBI attiecīgā gadījumā atspoguļo vai izmanto Regulas (ES) 2019/2088 3., 4., 7., 8. un 9. pantā izklāstītās pārredzamības prasības un lūdz Eiropas Vides aģentūras un Eiropas Komisijas Kopīgā pētniecības centra ieguldījumu. 3. Kopā ar pārskatīšanas ziņojumu, kas iesniedzams saskaņā ar 46. pantu, Komisija, pamatojoties uz šā panta 1. punktā minēto EBI ziņojumu, iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par īpaša ilgtspējīgas vērtspapīrošanas regulējuma izveidi. Komisijas ziņojumam attiecīgā gadījumā pievieno tiesību akta priekšlikumu. (*) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2020/852 (2020. gada 18. jūnijs) par regulējuma izveidi ilgtspējīgu ieguldījumu veicināšanai un ar ko groza Regulu (ES) 2019/2088 (OV L 198, 22.6.2020., 13. lpp.).”;" |
21) |
regulas 46. panta otro daļu groza šādi:
|
2. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2021. gada 31. martā
Eiropas Parlamenta vārdā –
priekšsēdētājs
D. M. SASSOLI
Padomes vārdā –
priekšsēdētāja
A. P. ZACARIAS
(1) OV C 377, 9.11.2020., 1. lpp.
(2) OV C 10, 11.1.2021., 30. lpp.
(3) Eiropas Parlamenta 2021. gada 25. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2021. gada 30. marta lēmums.
(4) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2402 (2017. gada 12. decembris), ar ko nosaka vispārēju regulējumu vērtspapīrošanai un izveido īpašu satvaru attiecībā uz vienkāršu, pārredzamu un standartizētu vērtspapīrošanu, un groza Direktīvas 2009/65/EK, 2009/138/EK un 2011/61/ES un Regulas (EK) Nr. 1060/2009 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 347, 28.12.2017., 35. lpp.).
(5) Skatīt jo īpaši: Padomes 2016. gada 8. novembra secinājumos par kritērijiem un procesu, kuru rezultātā izveido ES sarakstu ar jurisdikcijām, kas nodokļu nolūkos nesadarbojas un to pielikumā (OV C 461, 10.12.2016., 2. lpp.), kā arī Padomes secinājumos par pārskatīto ES sarakstu ar jurisdikcijām, kas nodokļu nolūkos nesadarbojas, un to pielikumos (OV C 66, 26.2.2021., 40. lpp.).
(6) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1093/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.).
(7) Eiropas Banku iestādes atzinums Eiropas Komisijai par ienākumus nenesošu riska darījumu vērtspapīrošanas regulējumu, EBA-OP-2019-13, publicēts 2019. gada 23. oktobrī.
(8) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).
(9) Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1092/2010 par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.).
(10) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1095/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/77/EK (OV L 331, 15.12.2010., 84. lpp.).
(11) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1094/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/79/EK (OV L 331, 15.12.2010., 48. lpp.).
(12) Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/2088 (2019. gada 27. novembris) par informācijas atklāšanu, kas saistīta ar ilgtspēju, finanšu pakalpojumu nozarē (OV L 317, 9.12.2019., 1. lpp.).