This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0401
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Towards better access to scientific information: Boosting the benefits of public investments in research
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Prieinamesnė mokslinė informacija. Naudingesnės viešosios investicijos į mokslinius tyrimus
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Prieinamesnė mokslinė informacija. Naudingesnės viešosios investicijos į mokslinius tyrimus
/* COM/2012/0401 final */
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Prieinamesnė mokslinė informacija. Naudingesnės viešosios investicijos į mokslinius tyrimus /* COM/2012/0401 final */
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS
PARLAMENTUI, TARYBAI, EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ
KOMITETUI IR REGIONŲ KOMITETUI Prieinamesnė mokslinė informacija.
Naudingesnės viešosios investicijos į mokslinius tyrimus 1. Įvadas Pažangios,
tvarios ir integracinės ekonomikos strategijoje „Europa 2020“
pabrėžiama, kad esminis augimo veiksnys – žinios ir inovacijos.
Mokslinių tyrimų rezultatai (įskaitant tiek leidinius, tiek
duomenų rinkinius) turi būti platinami greitai ir plačiai
skaitmeninėmis priemonėmis. Taip spartinamas mokslinių
atradimų procesas, sudaromos sąlygos vykdyti naujoviškus žinioms
imlius mokslinius tyrimus, o Europos įmonės ir pramonė
įgyja galimybę sistemingai įsisavinti mokslinių tyrimų
rezultatus. Norėdama paskatinti mokslo ir technologijų pažangą
Europos Sąjunga (ES) turėtų peržiūrėti mokslinės
informacijos sklaidos politiką bei praktiką ir imtis reikiamų
veiksmų, kad viešosiomis lėšomis finansuojamų mokslinių tyrimų
rezultatai taptų prieinamesni. Pavyzdys. Iššifravus
žmogaus genomą mokslininkai padės kovoti su sunkiomis ligomis, pvz.,
vėžiu, Alzhaimerio liga ir ŽIV / AIDS. Apskaičiuota, kad
3,8 mlrd. JAV dolerių, valdžios sektoriaus investuotų į JAV
koordinuojamą žmogaus genomo projektą, prie kurio svariai
prisidėjo Europos mokslo bendruomenė, poveikio ekonomikai vertė
– 796 mlrd. JAV dolerių, sukurta 310 000 darbo vietų ir
paskatintas perversmas genomo tyrimų srityje. Tai puikiai parodo,
kokią galią gali turėti laisva prieiga prie mokslinės
informacijos. Šiame
komunikate išdėstoma, kokių veiksmų Komisija ketina imtis
prieigai prie mokslinės informacijos gerinti ir viešųjų
investicijų į mokslinius tyrimus naudai didinti. Be to, jame
paaiškinama, kaip laisvos prieigos politika bus įgyvendinama pagal 2014–2020 m.
ES bendrąją mokslinių tyrimų ir inovacijų
programą „Horizontas 2020“. Prie šio komunikato pridedama rekomendacija
valstybėms narėms, kurioje raginama tobulinti valstybėse
narėse taikomą prieigos ir išsaugojimo politiką ir
praktiką. Ši iniciatyva grindžiama dviem tarpusavyje
susijusiomis politikos kryptimis. Pirmoji kryptis nustatyta „Skaitmeninėje
Europos darbotvarkėje“[1], kurioje nustatoma atvirųjų duomenų politika,
aprėpianti įvairią informaciją, kurią rengia ar renka
arba už kurią moka Europos Sąjungos viešosios įstaigos[2]. Antroji – Komunikate
„Inovacijų Sąjunga“[3], kuriame apžvelgiama ES mokslinių tyrimų ir inovacijų
politika ir programos. Siūlomos priemonės pagrįstos
ankstesniais veiksmais, visų pirma 2007 m. Komunikatu dėl
mokslinės informacijos skaitmeniniame amžiuje[4] ir
susijusiomis Tarybos išvadomis, 2009 m. Komunikatu dėl
e. mokslui skirtos IRT infrastruktūros[5]
ir Europos mokslinių tyrimų erdvės (EMTE) strategine politika. Kad mokslinė informacija taptų
prieinamesnė, valstybės narės, mokslinius tyrimus
finansuojančios įstaigos, mokslo darbuotojai, mokslinių
leidinių leidėjai, universitetai ir jų bibliotekos, novatoriškos
pramonės šakos ir plačioji visuomenė turi veikti drauge. Europos
mokslinės informacijos sistemą būtina priderinti prie
skaitmeninio amžiaus sąlygų, kad vadinamoji ES penktoji laisvė –
laisvas žinių judėjimas[6] –
taptų tikrove. 2. Kodėl Europai svarbu, kad
mokslinė informacija taptų prieinamesnė? Šiuolaikinių mokslinių tyrimų
pagrindas – plataus masto mokslinės diskusijos ir pažanga tobulinant
ankstesnę veiklą. Todėl visapusiškiau ir plačiau prieinami
moksliniai leidiniai ir duomenys padės: –
spartinti inovacijas (greičiau pateikus jas
rinkai, greičiau augs ekonomika), –
skatinti bendradarbiauti ir vengti kartojimosi
(didesnis našumas); –
remtis ankstesnių mokslinių tyrimų rezultatais
(kokybiškesni rezultatai); –
įtraukti piliečius ir
plačiąją visuomenę (skaidresnis mokslo procesas). Priešingu atveju gali
sulėtėti mokslo pažangos sparta ir neatsipirkti MTTP investicijos,
visų pirma tos, kurios finansuojamos viešosiomis lėšomis ir gali
labai paskatinti produktyvumą, konkurencingumą ir ekonomikos
augimą. Plačiai, nebrangiai ir paprastai prieinama mokslinė
informacija ypač svarbi novatoriškoms mažosioms įmonėms
(mažosioms ir vidutinėms įmonėms, toliau – MVĮ). Neseniai
parengtoje ataskaitoje[7] nurodomi sunkumai, su kuriais susiduria Danijos MVĮ,
norinčios gauti mokslinės informacijos. Ataskaitoje teigiama, kad
neturėdamos galimybės greitai gauti naujų mokslinių
tyrimų rezultatų tokios įmonės naujus produktus
plėtoja ar teikia rinkai vidutiniškai 2,2 metų ilgiau. Laisvesnė
prieiga prie mokslinės informacijos taip pat skatina veikti atviriau ir
skaidriau, o šie du principai yra esminiai atsakingų mokslinių
tyrimų ir inovacijų[8] bruožai, ir padeda geriau formuoti įvairių sričių
politiką. Laisvesnė prieiga padės piliečiams geriau
išmanyti įvairias mokslo sritis ir klestėti sudėtingomis
XXI a. sąlygomis. Diskusijose
apie mokslinės informacijos sklaidos sistemas paprastai daugiausia
dėmesio buvo skiriama prieigai prie mokslinių leidinių (žurnalų
ir monografijų). Vis dėlto vis svarbiau, kad būtų lengviau
prieinami mokslinių tyrimų duomenys (bandomieji rezultatai, pastabos
ir kompiuterinė informacija), kuriais remiantis atliekama kiekybinė
analizė, pagrindžianti daugelį mokslinių leidinių[9]. 3. Komisijos vizija Europos Komisija pabrėžia, kad laisva
prieiga labai svarbi norint suburti žmones ir idėjas ir taip paskatinti
mokslo pažangą ir inovacijas. Norint užtikrinti ekonomikos augimą ir
spręsti XXI a. socialinius uždavinius, būtina sudaryti kuo tinkamesnes
sąlygas skleisti ir perduoti mokslo žinias tarp svarbiausių Europos
mokslinių tyrimų suinteresuotųjų šalių:
universitetų, finansavimo įstaigų, bibliotekų,
novatoriškų įmonių, valdžiaus sektoriaus ir politikos
formuotojų, nevyriausybinių organizacijų (NVO) ir
plačiosios visuomenės. Komisijos atvirųjų duomenų ir
žinių judėjimo strategija pagrįsta vizija, kad norint naudotis
informacija, už kurią jau sumokėta iš viešųjų
lėšų, neturėtų būti reikalaujama mokėti vėl
ir vėl, – ji turėtų būti prieinama visoms Europos
bendrovėms ir piliečiams. Pagal šią viziją viešosiomis
lėšomis finansuojama mokslinė informacija turėtų būti
nemokamai skelbiama internete visiems Europos mokslo darbuotojams ir kitiems
piliečiams per tvarias e. infrastruktūras, taip pat užtikrinant
ilgalaikę prieigą, kad nebūtų prarandama nepaprastai
vertinga informacija[10]. Mokslas iš esmės kinta. Duomenimis
pagrįstam mokslui bus ypač svarbūs kompiuteriniai metodai ir
automatinės taikmenos. Komisija numato, kad ateityje duomenų
infrastruktūra bus nematoma ir naudotojui pati informacija taps
infrastruktūra. Ši vizija anaiptol nereiškia, kad mokslo
darbuotojai negalės patentuoti savo išradimų[11] ar kad ES bus prasčiau
saugomos intelektinės nuosavybės teisės. Norint pasiekti, kad ši vizija būtų
įgyvendinta, būtinas novatoriškas Europos mokslinių
leidinių sektorius, kuriame atsirastų naujų papildomos
vertės sričių ir būtų pasinaudojama naujomis
skaitmeninio amžiaus galimybėmis. 4. Dabartinė padėtis 4.1. Prieiga prie mokslinių
leidinių Moksliniai leidiniai ypač svarbūs
moksliniam dialogui ir mokslininkų karjerai. Be to, mokslinių leidinių leidyba –
pelningas verslas, ypač Europoje. Europos leidėjai išleidžia beveik
50 proc. viso pasaulio mokslo, technikos ir medicinos straipsnių. Jie
greitai prisitaikė prie skaitmeninio amžiaus: ėmė naudoti naujas
priemones gamybai ir platinimui paspartinti, geriau pritaikė turinį
paieškai ir diegia pagrindiniais neapdorotais tekstais ir duomenimis
pagrįstas taikmenas. Didėjančios žurnalų kainos –
didesnės finansinė našta bibliotekoms Per pastaruosius du dešimtmečius
mokslinių žurnalų (spausdintinių ir elektroninių)
prenumeratos kaina nuolat augo – maždaug 3,5 proc. virš infliacijos lygio
per metus[12]. Tai galima iš dalies paaiškinti tuo, kad leidžiama daugiau
mokslinių straipsnių. Dėl didėjančių kainų
didėja finansinė našta universitetų bibliotekoms ir
mokslinių tyrimų institucijoms – būtent jos prenumeruoja
didžiąją dalį mokslinių žurnalų. Laisva
prieiga Didėjant žurnalų kainoms mokslo
bendruomenė ne kartą ragino plačiau taikyti laisvos prieigos
modelį, pagal kurį skaitytojai galėtų internetu susipažinti
su informacija ir ja naudotis ar pakartotinai naudotis. Yra dvi
pagrindinės galimybės: Visiškai laisvos prieigos principas (laisva
prieiga pagrįsta leidyba) –leidybos sąnaudas padengia ne skaitytojai
(mokėdami už prenumeratą), o autoriai. Paprastai šios sąnaudos
tenka universitetui ar mokslinių tyrimų institutui, su kuriuo
susijęs konkretus mokslo darbuotojas, arba mokslinius tyrimus remiančiai
finansavimo įstaigai. Iš dalies laisvos prieigos principas
(kai autorius pats pateikia medžiagą archyvuoti) – paskelbtą
straipsnį arba galutinį tarpusavyje įvertintą
rankraščio variantą interneto talpykloje archyvuoja mokslo
darbuotojas, prieš jį skelbdamas, po to arba tuo pat metu. Leidėjui
paprašius su tokiu straipsniu dažnai galima susipažinti tik po tam tikro
laikotarpio (toliau – ribojamasis laikotarpis), kad prenumeratoriai toliau
turėtų tam tikrų privalumų[13]. Vis daugiau pasaulio mokslinius tyrimus
finansuojančių įstaigų ir universitetų reikalauja, kad
mokslo darbuotojai užtikrintų, kad viešosiomis lėšomis
finansuojamų mokslinių tyrimų rezultatai būtų laisvai
prieinami[14]. Atsakydami į šiuos institucijų reikalavimus daugelis
leidėjų nustatė, kad autoriai gali archyvams pateikti leidybai
priimtus rankraščius[15]. Šiuo metu apie 20 proc. visų mokslinių straipsnių
yra laisvai prieinami, iš jų 60 proc. – pagal iš dalies laisvos prieigos
modelį[16]. Kai kurie leidėjai leidžia mišrius žurnalus, kuriuose skelbiami
ne tik straipsniai, kurių autoriai yra sumokėję skelbimo
mokestį (ir todėl skaitytojai gali juos gauti nemokamai), bet ir tik
prenumeratoriams arba už atskirą mokestį prieinami straipsniai. Laisvos prieigos politika neturi įtakos
autoriaus laisvei apsispręsti dėl darbo skelbimo. Ji taip pat
netrukdo darbų patentuoti ar kitaip panaudoti komercinėms
reikmėms. Dėl mokslinių tyrimų rezultatų patentavimo
ir komercinio panaudojimo paprastai nusprendžiama prieš juos skelbiant. Laisva
prieiga prie žurnalų straipsnių tampa aktuali tik jei (ir kai) mokslo
darbuotojas nusprendžia juos skelbti. 4.2. Laisva prieiga prie
mokslinių tyrimų duomenų Iki šiol mokslinių tyrimų rezultatai
dažniausiai buvo platinami skelbiant straipsnius. Pagrindžiamųjų
duomenų skelbimo praktika nėra nusistovėjusi. Pagal projektą
„PARSE-Insight“[17]
atlikto tyrimo duomenimis, tik 25 proc. mokslo darbuotojų laisvai
dalijasi savo mokslinių tyrimų duomenimis, 11 proc. leidžia jais
naudotis visiems savo mokslinių tyrimų srities kolegoms, o
58 proc. – tik daliai tos srities mokslo darbuotojų. Todėl daugelis viešosiomis lėšomis
finansuojamų mokslinių tyrimų rezultatų (duomenų)
nėra plačiai prieinami, kiti negali jų įvertinti ar jais
remtis ir dėl to investicijos į mokslinius tyrimus labai
neveiksmingos. Dėl šios priežasties kai kurios mokslinius
tyrimus finansuojančios įstaigos pradėjo reikalauti, kad mokslo
darbuotojai deponuotų mokslinių tyrimų rezultatus, naudodami
tinkamą duomenų infrastruktūrą, tačiau šis būdas
dar nėra plačiai taikomas. Skelbiant
mokslinių tyrimų duomenis būtina atsižvelgti į Europos ir
nacionalines duomenų apsaugos taisykles ir komercinės paslapties ar
nacionalinio saugumo klausimus. 4.3. Mokslinės informacijos
išsaugojimas Ilgalaikis informacijos, žinių ir
praktinės patirties išsaugojimas, kad jomis galėtų pasinaudoti
kitos kartos, gali duoti daug ekonominės ir socialinės naudos. JK
mokslinių tyrimų finansavimo organizacija JISC atliko mokslinių
tyrimų duomenų išsaugojimo ekonominės naudos analizę.
Nustatyta, kad pastangos išsaugoti duomenis atsipirko keturis kartus vien
skaičiuojant, kiek lėšų sutaupyta[18]. Šiuo metu valstybės narės iš dalies
keičia teisės aktus dėl skaitmeninės medžiagos deponavimo[19]. Be to, būtina atskirai atsižvelgti į
mokslinės programinės įrangos ir modelių išsaugojimą,
kad informaciją būtų galima toliau pakartotinai naudoti ir
dauginti. Tai užtikrinti gali padėti atvirieji standartai, formatai ir
atvirosios programinės įrangos sprendimai. 4.4. Tarptautinės
aplinkybės Pastaruoju metu tarptautiniu mastu aiški
tendencija siekti laisvos prieigos. Šiuo metu pasaulyje veikia daugiau nei 200
akademinių įstaigų arba mokslinius tyrimus
finansuojančių organizacijų, pavedančių užtikrinti
laisvą prieigą prie leidinių[20].
Europos nacionalinių tiksliųjų ir humanitarinių mokslų
akademijų federacija neseniai patvirtino deklaraciją „Atviras mokslas
XXI a.“, kurioje raginama dalytis mokslinių tyrimų rezultatais
ir priemonėmis[21].
Apie mokslinių duomenų prieinamumą taip pat diskutuojama
įvairiuose tarptautiniuose forumuose, pvz., EBPO ir UNESCO[22]. 5. Kliūtys pokyčiams Internetas teikia plačias galimybes
užtikrinti, kad mokslinė informacija būtų kur kas
prieinamesnė, tačiau jomis dar nėra visapusiškai naudojamasi. Pagrindinė prieigos prie mokslinės
informacijos ir tos informacijos išsaugojimo problema – investicijos į
mokslinės sklaidos sistemą. Ekonominės ir socialinės
galimybės, susijusios su prieinamesne moksline informacija, nebus
išnaudotos, jei nepakaks išteklių prieigai prie jos ir jos išsaugojimui
užtikrinti. Kita problema – netolygūs ir beveik
visais atvejais nekoordinuoti valstybių narių veiksmai. Suderinus
pastangas, remiantis nustatyta geriausia patirtimi ir ja keičiantis
būtų galima pasiekti masto ekonomijos ir didesnio našumo. 5.1. Kliūtys užtikrinti
laisvą prieigą prie mokslinių leidinių Manoma, kad per sparčiai perėjus
prie laisvos prieigos gali sutrikti mokslo leidybos sektorius ir, atitinkamai,
mokslinės informacijos sistema. Siekiant laisvos prieigos būtina
atsižvelgti į tai, kad straipsnių atrankai, peržiūrai ir
leidybai reikia lėšų. Tai galima atlikti finansuojant laisva prieiga
pagrįstą leidybą (visiškai laisvos prieigos principas) ir
užtikrinant, kad mokslo darbuotojai, kurie patys pateikia savo darbus
archyvuoti (iš dalies laisvos prieigos principas), laikytųsi
finansuotojų reikalavimų, net kai jie sutinka, kad būtų
nustatyti ribojamieji laikotarpiai, per kuriuos leidėjai gali gauti
pajamų iš prenumeratos. Perėjimas prie laisvos prieigos turi
būti koordinuojamas ir skaidrus. Pagal visiškai laisvos prieigos
modelį padidėjus išlaidoms turi būti atitinkamai sumažintos
prenumeratos kainos. Be to, reikia parengti priemones, kad vidutinės
trukmės ir ilguoju laikotarpiu mokesčiai pagal visiškai laisvos
prieigos modelį nedidėtų. Šiuo metu keli universitetai[23] ir mokslinius tyrimus
finansuojančios organizacijos[24]
bando įvairius būdus to pasiekti. Pasirinkus iš dalies laisvos prieigos
modelį kai kurie mokslo darbuotojai gali neapsvarstyti galimybės
laikytis reikalavimo užtikrinti laisvą prieigą ir pateikti darbus
archyvuoti, nes neturėtų reikiamos informacijos ar infrastruktūros.
Jie taip pat gali bijoti sutartinių ginčų su leidėjais[25]. Be to, reikalavimo užtikrinti
laisvą prieigą politikos vykdymas dažnai nėra pakankamai
užtikrinamas[26]. 5.2. Mokslinių tyrimų
duomenų prieigos, naudojimo ir pakartotinio naudojimo kliūtys Didelės pokyčių kliūtys –
nepakankamai suskirstyta ir neaiški atsakomybė gerinant prieigą prie
mokslinių duomenų ir jų naudojimą. Pasaulyje šiuo metu
sparčiai vystomos e. infrastruktūros ir teminės
duomenų infrastruktūros, skirtos duomenims saugoti ir prieigai prie
jų suteikti, tačiau dažnai trūksta ilgalaikę prieigą
užtikrinančių finansavimo modelių. Be to, sunkumų tebekyla
dėl šalių ir mokslo sričių sąveikumo. Daugelis mokslo darbuotojų ir
novatoriškų įmonių ne itin nori dalytis tuo, ką jie laiko
savo duomenimis, ir nerimauja, kad kiti nesąžiningai pasinaudos jų
pastangomis. Be to, mokslo darbuotojai nenori skirti laiko praktiniams
duomenų deponavimo formalumams[27]. Dar
nėra sukurtos sisteminio atlygio ir pripažinimo už dalijimąsi
duomenimis priemonės, pvz., susijusios su citavimu ir duomenų
citavimo poveikio vertinimu[28]. 5.3. Ilgalaikio išsaugojimo
kliūtys Šioje srityje daug sunkumų kyla dėl
finansavimo ir organizavimo modelių trūkumo. Paramos struktūros
dažnai nustatomos konkretiems projektams, o finansavimas skiriamas tam tikram
laikotarpiui. Taigi, finansuojama trumpai, nenuosekliai ir neužtikrinant ilgalaikių
sprendimų. Lieka neišspręstos techninės didelio
duomenų kiekio išsaugojimo problemos, visų pirma astronomijos ir
gamtos mokslų srityse, kuriose gilinamasi į nuolat
besikeičiančias sąlygas. Šiuo metu derinamos teisiškai privalomo
duomenų deponavimo nacionalinės taisyklės ir praktika, siekiant
įtraukti skaitmeninę medžiagą, tačiau skirtingose ES
valstybėse narėse deponuojama medžiaga ir deponavimo būdai
skiriasi. 2011 m. Komisijos rekomendacijoje dėl skaitmeninimo ir
skaitmeninio išsaugojimo[29]
nurodomos konkrečios sritys, kuriose reikia imtis veiksmų. 6. Europos lygmens veiksmai 6.1. Įgyvendinti Komisijos
veiksmai 6.1.1. Politikos rengimas Norint, kad Europa pasinaudotų
platesnės prieigos prie mokslinių tyrimų rezultatų nauda,
reikia aiškios politikos – tiek nacionalinės, tiek Europos. 2007 m.
Tarybos išvadose „Mokslinė informacija skaitmeniniame amžiuje“
valstybėms narėms nurodyta imtis tam tikrų priemonių ir
nustatytos tikslinės datos, tačiau pažanga netolygi[30]. Todėl valstybėms narėms reikėtų rekomenduoti
prieigai prie mokslinės informacijos ir tos informacijos išsaugojimui
gerinti skirtą atnaujintą veiksmų rinkinį. 6.1.2. Laisvos prieigos
įtvirtinimas finansuojant Bendrijos mokslinius tyrimus Komisija finansuoja nemažai mokslinių
tyrimų ir stengiasi rodyti pavyzdį šioje srityje, nustatydama
mokslinių tyrimų dotacijų gavėjams tam tikras sąlygas.
Remdamasi 2007 m. Komunikatu dėl mokslinės informacijos
skaitmeniniame amžiuje Komisija parengė bandomąją laisvos
prieigos prie leidinių, pagrįstų iš 7-osios bendrosios programos
finansuojamais projektais, sistemą[31].
2008 m. pradėjusi veikti sistema aprėpia 20 proc. 7-osios
bendrosios programos biudžeto ir kelias temines sritis. Reikalaujama, kad
dotacijų gavėjai patys pateiktų savo darbus archyvuoti ir
dėtų visas pastangas, kad jų straipsniai taptų laisvai
prieinami per 6–12 mėn. po paskelbimo, priklausomai nuo mokslinių
tyrimų srities. Šis reikalavimas taikomas straipsniams, ne
pagrindžiamiesiems duomenims[32]. Remiantis 2011 m. gegužės mėn.
atlikto projektų, kuriems taikoma bandomoji sistema, tyrimo[33] rezultatais, daugumai respondentų buvo paprasta arba labai
paprasta (vertinant pagal panaudotą darbo jėgą ir laiką)
patiems pateikti darbus archyvuoti. Trys ketvirtadaliai atsiliepusių
respondentų pritarė arba labai pritarė reikalavimui užtikrinti
laisvą prieigą prie jų mokslinių tyrimų srities
duomenų, jei apsvarstyti visi reikiami aspektai (pvz., etikos,
konfidencialumo, intelektinės nuosavybės) ir į juos atsižvelgta. 6.1.3. ES masto sąveikumo
užtikrinimas Pastaraisiais metais Komisija rėmė
mokslo e. infrastruktūrų, be kita ko, mokslinių
duomenų infrastruktūrų, plėtojimą, nacionalinių
infrastruktūrų sąveikumą didinančias priemones ir parengiamuosius
tvarių Europos teminių duomenų infrastruktūrų,
nurodytų ESFRI[34] veiksmų plane, etapus. Komisija jau yra skirusi daugiau nei
150 mln. EUR pagal 7-ąją bendrąją programą
infrastruktūros iniciatyvoms. Pagrindinis šios srities projektas yra
„OpenAIRE“[35] – e. infrastruktūra, kurioje galima deponuoti tarpusavyje
įvertintus straipsnius ir duomenų rinkinius, pagrįstus ES
finansuojamais projektais, ir su jais susipažinti. 6.2. Tolesni veiksmai 6.2.1. Bendradarbiavimas su
valstybėmis narėmis Kartu su šiuo komunikatu Komisija patvirtino
rekomendaciją valstybėms narėms dėl prieigos prie mokslinės
informacijos ir tos informacijos išsaugojimo. Komisija bendradarbiaus su
valstybių narių paskirtomis tarnybomis, siekdama parengti bendrus
principus ir standartus. 6.2.2. Skatinimas pavyzdine veikla –
laisva prieiga pagal programą „Horizontas 2020“ Programoje „Horizontas 2020“ manoma, kad tiek
iš dalies, tiek visiškai laisvos prieigos modeliai yra tinkami laisvai prieigai
užtikrinti. Bus reikalaujama, kad visų projektų leidinių
(galutinių versijų arba tarpusavyje įvertintų
rankraščių) elektroninės versijos būtų nedelsiant
automatizuotai nuskaitomu formatu deponuojamos archyve. Tai galima atlikti
taikant visiškai laisvos prieigos modelį (laisva prieiga prie paskelbtos
versijos suteikiama iš karto) arba iš dalies laisvos prieigos modelį.
Pastaruoju atveju Komisija leis taikyti ne ilgesnį kaip šešių
mėnesių ribojamąjį laikotarpį, išskyrus
socialinių ir humanitarinių mokslų leidinius, kurių
ilgiausias ribojamasis laikotarpis bus 12 mėnesių (dėl ilgesnio
šių leidinių „pusamžio“)[36]. Pagal programą „Horizontas 2020“ bus
toliau laikoma, kad skelbimo pagal visiškai laisvos prieigos modelį
sąnaudos atitinka reikalavimus. Be to, Komisija apsvarstys galimybę
kompensuoti laisva prieiga pagrįstos leidybos mokesčius pasibaigus
dotacijos susitarimo galiojimui ir tokio kompensavimo sąlygas. Komisija skatina autorius išsaugoti savo
autorių teises ir suteikti leidėjams leidimus pagal valstybėse
narėse galiojančias taisykles. Komisija taip pat nustatys laisvos prieigos
prie mokslinių tyrimų duomenų, gautų įgyvendinus tam
tikrų programos „Horizontas 2020“ sričių projektus, ir tų
duomenų pakartotinio naudojimo bandomąją sistemą. Be to,
Komisija skatins, kai tinkama, skelbti programinės įrangos kodus,
naudojamus duomenims rengti ar apdoroti. Projektuodama ir įgyvendindama
bandomąją sistemą Komisija taip pat atsižvelgs į galimus
laisvos prieigos prie mokslinių tyrimų duomenų apribojimus,
susijusius su privatumu, nacionaliniu saugumu ar tuose projektuose naudojamais
pirminiais duomenimis, praktine patirtimi ir žiniomis. Apskritai bandomoji
sistema nebus taikoma projektams, jei prieiga prie mokslinių tyrimų
duomenų prieštarautų pagrindiniam jų tikslui. ES finansuojamais projektais pagrįstos
mokslinės informacijos interneto prieiga bus tobulinama, remiantis „Open
AIRE“ infrastruktūra ir jos nacionaliniais laisvos prieigos pagalbos ir
informavimo centrais. Mokslo darbuotojams ir akademinėms
įstaigoms bus patariama, kaip laikytis laisvos prieigos reikalavimo. Kaip nustatyta Komunikate dėl
atvirųjų duomenų, Komisija pradės eksploatuoti e. infrastruktūrą,
kurioje bus galima paprastai susipažinti su Komisijos ir kitų Europos
institucijų ir agentūrų leidiniais bei mokslinių
tyrimų duomenimis ir jais naudotis. Kartu bus nustatytos metaduomenų,
kuriuos galima labai naudingai pakartotinai naudoti, apibrėžtys ir
skatinama jas taikyti. 6.2.3. Bendradarbiavimas su
suinteresuotosiomis šalimis Europos Komisija tęs diskusijas su
visomis suinteresuotosiomis šalimis, kurioms aktuali laisva prieiga prie
leidinių bei duomenų ir skaitmeninis išsaugojimas, ir stebės,
kaip Komisijos laisvos prieigos politika veikia šias šalis. Suinteresuotosios
šalys – tai akademinės įstaigos, mokslinių tyrimų centrai
ir jų bibliotekos, mokslinių leidinių leidėjai,
įmonės (įskaitant MVĮ), mokslo darbuotojai, politikos
formuotojai ir vyriausybės, piliečių organizacijos ir NVO. 6.2.4. Atsakingų mokslinių
tyrimų ir inovacijų infrastruktūros ir susijusių
projektų finansavimas Europos Komisija toliau finansuos su laisva
prieiga susijusius projektus. 2012–2013 m. Komisijos išlaidos duomenų
infrastruktūroms[37] ir skaitmeninio saugojimo moksliniams tyrimams bus
45 mln. EUR. Finansavimas bus tęsiamas pagal programą
„Horizontas 2010“[38]. Minėtu laikotarpiu Komisija taip pat rems
naujų mokslinės informacijos tvarkymo būdų (pvz.,
naujų tarpusavio vertinimo metodų ir straipsnio poveikio vertinimo
būdų) bandymus. 6.2.5. Koordinavimas neapsiribojant
ES Siekdama skatinti laisvą prieigą,
Komisija toliau bendradarbiaus su tarptautiniais partneriais ir mokslo
bendruomenėmis. ES laisvos prieigos veikla gali įkvėpti
trečiąsias šalis ir jų suinteresuotąsias šalis rengti savo
politiką. Europos Komisijos politika bus naudinga pasaulinei mokslo
bendruomenei duomenų infrastruktūrų sąveikumo ir tvarumo
užtikrinimo srityje[39]. 7. Išvada Plačiai, sąžiningai, tvariai ir
lengvai prieinama viešosiomis lėšomis finansuojama mokslinė
informacija, tvariai išsaugota pakartotiniam naudojimui, gali labai
prisidėti prie Europos ekonomikos augimo ir padėti spręsti XXI
a. socialinius uždavinius. Šiame komunikate Komisija nurodo priemones,
skirtas užtikrinti, kad Europos viešosiomis lėšomis finansuojamų
mokslinių tyrimų rezultatai būtų visiškai prieinami mokslo
darbuotojams, įmonėms ir piliečiams. Tam tikras priemones
turės įgyvendinti valstybės narės, kitas – Komisija. Komisija ragina Europos Parlamentą ir
Tarybą pritarti laisvos prieigos prie mokslinės informacijos tikslui,
prisidėti prie reikiamos politikos patvirtinimo ir remti planuojamus
projektus bei infrastruktūras. Prieiga prie mokslinės informacijos ir tos informacijos išsaugojimas.
Pagrindinės priemonės Politikos
priemonės –
Rekomendacija valstybėms narėms dėl
prieigos prie mokslinės informacijos ir tos informacijos išsaugojimo
(2012 m.). –
Bendradarbiavimas su valstybių narių
paskirtomis tarnybomis, siekiant parengti bendrus principus ir standartus (nuo
2013 m.). –
Bendradarbiavimas su valstybių narių
paskirtomis tarnybomis, siekiant sisteminti ir stebėti prieigos ir
sklaidos srities pažangą (nuo 2013 m.). Laisva
prieiga prie ES finansuojamų mokslinių tyrimų rezultatų –
Nustatyti bendrąjį programos „Horizontas
2020“ principą, pagal kurį moksliniai leidiniai turi būti
laisvai prieinami, ir tinkamiausio šio principo įgyvendinimo sąlygas
(nuo 2014 m.). –
Neatsisakyti galimybės atlyginti laisva
prieiga pagrįstos leidybos mokesčius pagal programą „Horizontas
2020“ (nuo 2014 m.). –
Nustatyti sistemą ir skatinti laisvą
prieigą prie mokslinių tyrimų duomenų pagal programą
„Horizontas 2020“, atsižvelgiant į visus apribojimus, kuriuos gali
reikėti nustatyti intelektinės nuosavybės teisėms arba teisėtiems
komerciniams interesams apsaugoti (nuo 2014 m.). Infrastruktūrų
ir projektų finansavimas –
Toliau finansuoti atitinkamus projektus pagal
programą „Horizontas 2020“ (nuo 2014 m.). –
Skirti 45 mln. EUR infrastruktūroms,
padedančioms užtikrinti laisvą prieigą prie mokslinių
tyrimų straipsnių ir duomenų, taip pat skaitmeninio išsaugojimo
srities moksliniams tyrimams (2012–2013 m.). Koordinavimas
neapsiribojant ES –
Bendradarbiaujant su tarptautiniais partneriais
skatinti laisvos prieigos politiką ir duomenų
infrastruktūrų sąveikumą. Tikslai –
2014 m. visose valstybėse narėse
visais reikiamais lygmenimis bus nustatyta laisvos prieigos prie mokslinių
straipsnių ir duomenų politika. –
2016 m. laisvai prieinamų viešosiomis
lėšomis finansuojamų mokslinių straipsnių dalis visoje ES
padidės nuo 20 iki 60 proc. –
100 proc. pagal programą „Horizontas
2020“ parengtų mokslinių leidinių bus laisvai prieinami. [1] COM(2010) 245
f/2. [2] Žr.
2011 m. gruodžio 12 d. patvirtintą dokumentų paketą dėl
atvirųjų duomenų, COM(2011) 882. [3] COM(2010)
546 galutinis. [4] COM(2007)
56 galutinis. [5] COM(2009)
108 galutinis. [6] 2008
m. gegužės 20 d. Europos Vadovų Tarybos išvados, dok. Nr. 7652/1/08. [7] http://www.fi.dk/publikationer/2011/adgang-til-forskningsresultater-og-teknisk-information-i-danmark. [8] Žr.
Sutcliffe‘o „Atsakingų mokslinių tyrimų ir inovacijų
ataskaitą“. [9] Žr.
„Išnaudoti galimybes: kuo mokslinių duomenų banga gali būti naudinga
Europai“, Aukšto lygio mokslinių duomenų ekspertų grupė,
2010 m. spalio mėn. [10] Komisijos
komunikatas „E. mokslui skirta IRT infrastruktūra“, 2009 3 5, COM(2009)
108 galutinis. [11] Patentavimas
pagal laisvo prieinamumo modelį yra veiksmingas žinių sklaidos
būdas. [12] http://www.arl.org/bm~doc/arlstat09.pdf. [13] Šį
modelį galima taikyti įvairiai. Ribojamojo laikotarpio trukmė ir
įvairiu metu archyvuojama versija gali skirtis, pvz., atsižvelgiant į
leidėjų ir autorių susitarimus. Interneto talpyklas tvarko
akademinės institucijos arba finansavimo įstaigos, arba jos
skirstomos pagal konkrečias sritis. [14] Žr.
registrą ROARMAP (http://roarmap.eprints.org/). [15] Apie
57 proc. leidėjų bendrojoje politikoje autoriams leidžiama archyvuoti
priimtus rankraščius, žr. http://www.sherpa.ac.uk/romeo. [16] Björk
et al., „Laisvas mokslinių žurnalų prieinamumas 2009m.“.
(www.plosone.org/article/info:doi/10.1371/journal.pone.0011273). [17] Nuolatinio
mokslinių dokumentų prieinamumo tyrimų projektas, bendrai
finansuotas pagal ES 7-ąją bendrąją programą (www.parse-insight.eu). [18] http://ie-repository.jisc.ac.uk/279/2/JISC_data_sharing_finalreport.pdf. [19] Komisijos
tarnybų darbinis dokumentas, pridedamas prie Komisijos komunikato dėl
kultūrinės medžiagos skaitmeninimo, internetinės prieigos ir
skaitmeninio išsaugojimo, SEC(2011) 1274 galutinis. [20] http://roarmap.eprints.org/. [21] http://cordis.europa.eu/fp7/ict/e-infrastructure/docs/allea_declaration.pdf. [22] http://www.oecd.org/dataoecd/9/61/38500813.pdf;
http://unesdoc.unesco.org/images/0021/002158/215863e.pdf. [23] Pvz.,
fondas COPE (http://www.oacompact.org/). [24] Žr.
„Laisva prieiga pagrįstos leidybos dalelių fizikos srityje
rėmimo konsorciumas“, www.scoap3.org. [25] Žr.
ataskaitą „PEER elgesio tyrimai: autoriai ir naudotojai vs. žurnalai ir
talpyklos, galutinė ataskaita“, p. 51 et seq,(www.peerproject.eu). [26] Žr.
minėtą PEER ataskaitą, p. VI. [27] Ataskaita
„Dalytis ar nesidalyti. Mokslinių tyrimų rezultatų skelbimas ir
kokybės patikinimas“,(http://eprints.ecs.soton.ac.uk). [28] Šioje
srityje yra tam tikrų iniciatyvų, žr., pvz., datacite.org. [29] 2011
m. spalio 27 d. rekomendacija C(2011) 7579 galutinis. [30] Žr.
ataskaitą „Nacionalinė laisvos prieigos ir išsaugojimo politika
Europoje“, 2011 m. (http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/open-access-report-2011_en.pdf). [31] Bandomoji
laisva prieiga pagal 7-ąją bendrąją programą(http://ec.europa.eu/research/science-society/index.cfm?fuseaction=public.topic&id=1300&lang=1). [32] Europos
mokslinių tyrimų taryba (EMTT) vis dėlto mano, kad labai svarbu,
kad tarpusavyje vertinamus leidinius pagrindžiantys duomenys būtų
deponuojami iškart (bet kuriuo atveju ne vėliau kaip per 6 mėnesius)
po skelbimo (EMTT pareiškimas dėl laisvos prieigos). [33] Laisvos
prieigos pagal 7-ąją bendrąją programą tyrimas
(http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/survey-on-open-access-in-fp7_en.pdf). [34] Europos
strateginis mokslinių tyrimų infrastruktūros forumas
(http://ec.europa.eu/research/infrastructures/index_en.cfm?pg=esfri). [35] Finansuojama
pagal 7-ąją bendrąją programą (http://www.openaire.eu/). [36] Ilgiausi ribojamieji laikotarpiai bus nustatyti
pavyzdiniame dotacijos susitarime pagal programą „Horizontas 2020“.
Komisija stebės ir vertins jų įgyvendinimą, vykdydama
bendrąją laisvos prieigos politiką ir kilus konkrečioms
problemoms juos peržiūrės, visų pirma atsižvelgdama į socialinių
ir humanitarinių mokslų aplinkybes. [37] Šios infrastruktūros finansuojamos viešosiomis
lėšomis ir jomis galima naudotis vykdant neekonominę veiklą,
pvz., tiesiog skleisti duomenis. [38] Žr.
EK specialiosios programos „Horizontas 2020“ pasiūlymas (COM(2011)811 final).
Ši nuostata priklauso nuo programos „Horizontas 2020“ teisės pagrindo
patvirtinimo ir neturi poveikio galutiniam sprendimui dėl 2012–2020 m.
daugiametės finansinės programos. [39] Taip
pat žr. rengiamą Komunikatą „Europos tarptautinio mokslinių
tyrimų ir inovacijų srities bendradarbiavimo stiprinimas ir
kryptingumas. Strateginis požiūris“.