EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 92000E003595
WRITTEN QUESTION E-3595/00 by Alexander de Roo (Verts/ALE) to the Commission. Extension of Adamas harbour, Island of Milos, Cyclades, Greece.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3595/00 från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen. Utvidgning av hamnen i Adamas på ön Milos i Kykladerna, Grekland.
SKRIFTLIG FRÅGA E-3595/00 från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen. Utvidgning av hamnen i Adamas på ön Milos i Kykladerna, Grekland.
EGT C 187E, 3.7.2001, p. 18–19
(ES, DA, DE, EL, EN, FR, IT, NL, PT, FI, SV)
SKRIFTLIG FRÅGA E-3595/00 från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen. Utvidgning av hamnen i Adamas på ön Milos i Kykladerna, Grekland.
Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr 187 E , 03/07/2001 s. 0018 - 0019
SKRIFTLIG FRÅGA E-3595/00 från Alexander de Roo (Verts/ALE) till kommissionen (22 november 2000) Ämne: Utvidgning av hamnen i Adamas på ön Milos i Kykladerna, Grekland Genom det samfällda beslutet 69269 av den 30 mars 1998 godkände Greklands ministerium för miljö, fysisk planering och allmänna arbeten och dess ministerium för handelsflottan de i rubriken nämnda arbetena. I november 1999 beslutade Greklands regering att arbetena skulle igångsättas. Dessa arbeten har betecknats som hamnarbeten för att de skall kunna komma i fråga för stöd från gemenskapen. I verkligheten kommer de att innebära djupgående ingrepp i stadsplaneringen och markanvändningen på ön till följd av att fyllningsarbeten skall göras i havet längsmed hela den väg som går utmed stranden. Avsikten med dessa arbeten är att det skall skapas ytterligare körfält för trafiken och ytterligare områden där de barer och restauranger som har sina driftsställen invid havet skall kunna ställa upp bord. Det förefaller som om bedömningen av miljöpåverkan inte gjorts på ett sätt som överensstämmer med lagstiftningen i frågan (lag 1650/1986, direktiv 85/337/CEE(1) och samfällda ministeriebeslut 69269/5387/1990). Hos statsrådet [Greklands högsta förvaltningsdomstol] anfördes det besvär den 11 november 1999 med hemställan om att arbetena skulle inställas, men statsrådet avvisade besvären den 18 januari 2000 med stöd av ett nyligen tillkommet lagrum (art. 35 i lag 2721/1999), varvid ordföranden för statsrådets femte kammare utan att förebära några ytterligare argument enbart hänvisade till begreppet allmänhetens intresse och således gav sitt bemyndigande till att arbetena skulle fortsättas(2). Den 8 november hade det för övrigt i besvär yrkats på att förvaltningens beslut skulle upphävas. Vid behandlingen av dessa sistnämnda besvär fann statsrådet att besvären var tillåtliga och kom därmed att motsäga sig självt, genom att ifrågasätta den karaktär av allmänhetens intresse som åberopats i statsrådets beslut av den 18 januari 2000. Behandlingen av besvären har emellertid bordlagts, efter det att besvären anförts, något som gjort det möjligt för de ansvariga för arbetena att slutföra dessa. Om det skulle bli gängse bruk att åberopa det ovannämnda stadgandet i lag 2721/1999 innebär detta att de grekiska medborgarnas rätt att under en övergångsperiod åtnjuta skydd från domstols sida kommer att kringskäras i betänklig grad, vilket i sin tur skapar risker för att sådana gemenskapsfinansierade arbeten som har outplånliga konsekvenser för miljön kommer att genomföras. Kan kommissionen undersöka denna fråga och gentemot de grekiska myndigheterna vidta de åtgärder som är av situationen påkallade för att genomdriva aktning för gemenskapens lagstiftning, särskilt föreskrifterna för miljökonsekvensbedömningar? Anser inte kommissionen att det finns fog för att hos de grekiska myndigheterna påyrka återbetalning av de medel som gemenskapen beviljat till ifrågavarande projekt, i händelse av att gemenskapens föreskrifter inte efterlevts? Vilka risker anser kommissionen att det kan föra med sig om det blir gängse praxis att anlita det ovannämnda stadgandet i lag 2721/1999? (1) EGT L 175, 5.7.1985. I den ifrågavarande bedömningen ges det inga upplysningar om arbetena och om miljön som berörs av dem och inte heller någon uppskattning av alla konsekvenser som arbetena kan tänkas ge upphov till eller någon beskrivning av planerade åtgärder för att undvika. minska och avhjälpa skadliga verkningar, lika litet som där ingår någon jämförelse av för- och nackdelar, någon motivering till den lösning som valts utgående från renodlat miljömässiga kriterier eller någon analys av alternativa lösningsformer med tanke på skyddet av viken kring Milos och ekosystemet på denna plats (denna vik är den näst största naturliga viken i Medelhavet). Det bör noteras att ön Milos redan tagit avsevärd skada till följd av mineralutvinning och projekt som syftar till en utvidgning av sådan verksamhet som medför allvarliga konsekvenser för miljön (se skriftlig fråga E-0318/2000) och att inlemmandet av området på västsidan av Milos i nätverket Natura 2000 (enligt direktiv 92/43/EEG, offentliggjort i EGT L 206, 22.7.1992) förhalas av de styrande på det lokala planet, vilka bär det huvudsakliga ansvaret framför allt för ifrågavarande arbeten. (2) Arbetena går i huvudsak ut på att utvidga det område som står till restaurangernas och barernas förfogande. Svar från Margot Wallström på kommissionens vägnar (8 februari 2001) Kommissionen får inte regelbunden information från medlemsstaterna om tillämpningen av rådets direktiv 85/337/EEG av den 27 juni 1985, ändrat genom rådets direktiv 97/11/EG av den 3 mars 1997 om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt(1). Därför kommer den, till följd av parlamentsledamotens fråga, att kontakta de grekiska myndigheterna för att kontrollera om alla förfaranden har följts i enlighet med lagstiftningen. Om gemenskapslagstiftningen inte har följts förbehåller sig kommissionen möjligheten att begära att de nationella myndigheterna avför alla kostnader för projektet i fråga från utgiftsredovisningen i samband med avslutandet av det operativa flerfondsprogrammet 19941999 för södra Egeiska havet. Beträffande artikel 35 i lag 2721/99 påminner kommissionen om, att eftersom det handlar om en nationell bestämmelse om förfarandena för hur tredje part kan föra ett ärende till domstol, har gemenskapen inte behörighet i frågan. (1) EGT L 73, 14.3.1997.