EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62018CN0789
Case C-789/18: Request for a preliminary ruling from the Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italy) lodged on 12 December 2018 — AQ and Others v Corte dei Conti and Others
Mål C-789/18: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 12 december 2018 – AQ m.fl. mot Corte dei Conti m.fl.
Mål C-789/18: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 12 december 2018 – AQ m.fl. mot Corte dei Conti m.fl.
EUT C 112, 25.3.2019, p. 24–25
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
25.3.2019 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 112/24 |
Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Italien) den 12 december 2018 – AQ m.fl. mot Corte dei Conti m.fl.
(Mål C-789/18)
(2019/C 112/30)
Rättegångsspråk: italienska
Hänskjutande domstol
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Parter i det nationella målet
Sökande: AQ m.fl.
Svarande: Corte dei Conti, Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Inps-Gestione
Tolkningsfrågor
1) |
Ska artikel 3.2 och 3.3 FEU, artiklarna 9, 45, 126, 145, 146, 147 och 151 första stycket FEUF, artikel 15.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt artiklarna 3 och 5 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter tolkas på så sätt att de utgör hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, såsom artikel 1.489 i lag nr 147/2013, i den mån denna bestämmelse ger de italienska statliga myndigheterna incitament att i samband med anställning eller tilldelning av arbetsuppgifter endast ge företräde åt arbetstagare som redan erhåller pension från italienska offentliga pensionssystem? |
2) |
Ska artiklarna 106.1 och 107 FEUF tolkas på så sätt att de utgör hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, såsom artikel 1.489 i lag nr 147/2013, som tillåter att italienska statliga myndigheter som bedriver ekonomisk verksamhet som omfattas av artikel 101 och följande artiklar FEUF att anställa personer som har samtyckt till att helt eller delvis avstå från lön och därigenom uppnå kostnadsbesparingar som är ägnade att ge den berörda myndigheten en konkurrensfördel gentemot andra ekonomiska aktörer? |
3) |
Ska artiklarna 2, 3 och 6 FEU, artiklarna 126 och 151 första stycket FEUF, artikel 15.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artiklarna 3 och 7 i den europeiska pelaren för sociala rättigheter tolkas på så sätt att de utgör hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, såsom artikel 1.489 i lag nr 147/2013, som, på de villkor som anges däri, medger att en arbetstagare helt eller delvis kan avstå från sin lön, även om arbetstagaren gör detta enbart i syfte att undvika att förlora sin anställning? |
4) |
Ska artiklarna 2, 3 och 6 FEU, artiklarna 14, 15.1 och 126 och 151 första stycket FEUF, artikel 31.1 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt artiklarna 5, 6 och 10 i den europeiska pelaren för de sociala rättigheterna tolkas på så sätt att de utgör hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, såsom artikel 1.489 i lag nr 147/2013, som, på de villkor som anges däri, medger att en person arbetar vid en italiensk statlig myndighet och därvid helt eller delvis avstår från lön, även om detta avstående inte är förenat med några förändringar vad beträffar arbetsförhållanden, arbetstid, arbetsrelaterade kvantitets- och kvalitetskrav och det ansvar som följer med arbetet, och därmed även om ett delvist avstående från lön innebär en väsentlig förändring av anställningsförhållandets ömsesidighet, såväl utifrån det proportionella förhållandet mellan å ena sidan lönen och å andra sidan arbetets kvalitet och kvantitet som på grund av att arbetstagaren därmed blir tvungen att arbeta under sämre arbetsförhållanden, vilket i sin tur leder till att arbetstageren blir mindre engagerad i sitt arbete och till att myndigheten blir mindre effektiv? |
5) |
Ska artiklarna 2, 3 och 6 FEU, artiklarna 14, 15.1 och 126 och 151 första stycket FEUF, artikel 15.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt artikel 6 i den europeiska pelaren för de sociala rättigheterna tolkas på så sätt att de utgör hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, såsom artikel 1.489 i lag nr 147/2013 och artikel 23b.1 i lagdekret nr 201/2011, som omvandlats till lag nr 214/2011, i den mån dessa bestämmelser gör det möjligt för eller ålägger en italiensk statlig myndighet – även inom ramen för ett pågående anställningsförhållande – att sänka arbetstagarens lön på grundval av de ändringar i lönetaket som anges i artikel 23b.1 i dekret nr 201/2011, som omvandlats till lag nr 214/2011, vilket således innebär att lönen sänks på grund en oförutsedd händelse och, i vilket fall som helst, genom tillämpning av en mekanism som inte är omedelbart förståelig och utan hänsyn till den information som lämnades till arbetstagaren i början av anställningsförhållandet? |
6) |
Ska artiklarna 2, 3 och 6 FEU, artiklarna 8 och 126 och 126 FEUF, artiklarna 20 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna samt artiklarna 10 och 15 i den europeiska pelaren för de sociala rättigheterna tolkas på så sätt att de utgör hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, såsom artikel 1.489 i lag nr 147/2013, som, på de villkor som anges däri, ålägger statliga italienska myndigheter att sänka lönen för de arbetstagare eller personer som utövar ett uppdrag vilka uppbär pension från offentliga pensionssystem, vilket medför att dessa personer straffas på grund av att de har andra inkomstkällor och i sin tur motverkar en förlängning av arbetslivet, privat ekonomisk initiativkraft samt skapande och ackumulering av privata inkomster, som trots allt utgör en rikedom och en resurs för nationen? |