This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62012TN0256
Case T-256/12: Action brought on 13 June 2012 — Hautau v Commission
Mål T-256/12: Talan väckt den 13 juni 2012 — Hautau mot kommissionen
Mål T-256/12: Talan väckt den 13 juni 2012 — Hautau mot kommissionen
EUT C 227, 28.7.2012, p. 31–32
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
28.7.2012 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 227/31 |
Talan väckt den 13 juni 2012 — Hautau mot kommissionen
(Mål T-256/12)
2012/C 227/53
Rättegångsspråk: tyska
Parter
Sökande: Hautau GmbH (Helpsen, Tyskland) (ombud: advokaten C. Peter)
Svarande: Europeiska kommissionen
Yrkanden
Sökanden yrkar att tribunalen ska
— |
ogiltigförklara det angripna beslutet C(2012) 2069 final som antogs av kommissionen den 28 mars 2012 i ärende COMP/39452 — Fönsterbeslag och fönsterdörrar, såvitt beslutet avser sökanden, |
— |
i andra hand, sätta ned det bötesbelopp som sökanden påförts, |
— |
förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
Grunder och huvudargument
Till stöd för sin talan åberopar sökanden nio grunder.
1. |
Första grunden: Bötesbeloppet har oriktigt beräknas på grundval av en överträdelse av artikel 101 FEUF. Så är emellertid inte fallet, eftersom samtalen ägde rum med andra marknadsaktörens vetskap och på dennes begäran. |
2. |
Andra grunden: Bötesbeslutet utgår felaktigt från förutsättningen att de deltagande företagen diskuterade andra typer av beslag än Dreh-Kipp beslag. |
3. |
Tredje grunden: Även om det skulle ha förekommit en överträdelse av artikel 101 FEUF utgår beslutet om böterna oriktigt från förutsättningen att det konkurrensbegränsande samarbetet även avsåg specialbeslag. |
4. |
Fjärde grunden: Sökanden har vidare inte deltagit i konkurrensbegränsande samarbete utanför Förbundsrepubliken Tyskland, vilket gjorts gällande. På sin höjd kan sökanden läggas överträdelser av artikel 101 FEUF på den italienska och den grekiska marknaden för år 2007 till last. |
5. |
Femte grunden: Sökanden invänder även i andra hand, med avseende på de andra — fjärde grunderna, mot att bötesbeloppet felaktigt beräknades med hänsyn till omsättningen för såväl glidbeslag som specialbeslag samt omsättning utanför Tyskland. Sökanden omsättning vid beräkningen av grundbeloppet blev följaktligen väsentligt högre än den skulle ha blivit. Följaktligen åsidosattes artikel 23.3 i förordning nr 1/2003. |
6. |
Sjätte grunden: Sökanden invänder, i andra hand, mot den oriktiga beräkningen av beloppet vad gäller överträdelsens allvar och dess avskräckande verkan. Den procentsats som tillämpades med avseende på klaganden för överträdelsens allvar och avskräckande verkan var orimligt hög. Artikel 23.3 i förordning nr 1/2003 har således åsidosatts även i detta avseende. |
7. |
Sjunde grunden: Sökande gör vidare gällande att det skett ett åsidosättande av artikel 23.3 i förordning nr 1/2003, då sökandens omsättning tillsammans med andra företag i kartellen felaktigt beaktats. |
8. |
Åttonde grunden: Beslutet har även brister i motiveringen. Det ska följaktligen ogiltigförklaras i sin helhet på grund av att det innebär ett åsidosättande av artikel 296 FEUF samt därmed åsidosätter sökandens rätt till försvar, oberoende av huruvida sökanden har överträtt artikel 101 FEUF eller ej. Bristerna kan inte avhjälpas inom ramen för pågående förfarande. |
9. |
Nionde grunden: Kommissionen har felaktigt utgått från att sökanden deltog i det (påstådda) konkurrensbegränsande samarbetet mellan den 16 november 1999 och den 3 juli 2007. Invändningen om en enda pågående överträdelse mellan den 16 november 1999 och den 3 juli 2007 kan inte godtas på grund av en självständig prishöjning under 2001 och avsaknaden av överenskommelse för 2002. Beslutet kan således på sin höjd omfatta år 2003 och framåt. I den mån det görs gällande att sökanden deltog i ett konkurrensbegränsande samarbete på den tyska marknaden, kan det endast avse en överträdelse av artikel 101 FEUF under 2007. Sökanden anser därför att det inte finns grund för att, med avseende på detta företag, anse att överträdelsen varade i sju år och sju månader. |