EUROPEISKA KOMMISSIONEN
Bryssel den 11.4.2016
COM(2016) 199 final
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN
Resultattavlan för rättskipningen i EU 2016
1.INLEDNING
Effektiva rättssystem spelar en avgörande roll för att upprätthålla rättsstatsprincipen och unionens grundläggande värden. De är också en förutsättning för ett investerings- och företagsvänligt klimat. Därför är effektivare nationella rättssystem en av prioriteringarna för den europeiska planeringsterminen – EU:s årliga cykel för samordningen av den ekonomiska politiken. Resultattavlan för rättskipningen i EU hjälper medlemsstaterna att uppfylla denna prioritering.
Den fjärde upplagan av resultattavlan utvecklar ytterligare en samlad överblick över hur de nationella rättssystemen fungerar: fler medlemsstater har samlat in uppgifter; nya kvalitetsindikatorer har tagits fram, till exempel om standarder, utbildning, undersökningar och rättshjälp; indikatorerna om oberoende har utvecklats, bland annat med hjälp av nya Eurobarometerundersökningar och det ges en djupare inblick i vissa områden som elektronisk kommunikation.
Vad är resultattavlan för rättskipningen i EU?
Resultattavlan är ett informationsverktyg som ska hjälpa EU och medlemsstaterna att uppnå en mer effektiv rättskipning genom att tillhandahålla objektiva, tillförlitliga och jämförbara uppgifter om kvalitet, oberoende och effektivitet i alla medlemsstater.
Resultattavlan bidrar till att kartlägga potentiella brister, förbättringar och god praxis. Den visar tendenser för hur nationella rättssystem fungerar med tiden. Resultattavlan rangordnar inte rättssystemen utan ger en översikt över hur alla rättssystem fungerar baserat på olika indikatorer som är av gemensamt intresse för alla medlemsstater.
Resultattavlan förespråkar inte någon särskild typ av rättssystem och behandlar alla medlemsstater på lika villkor. Oavsett nationellt rättssystem eller vilken rättstradition systemet bygger på är snabbhet, oberoende, ekonomisk överkomlighet och användarvänlighet några av de viktigaste parametrarna för ett effektivt rättssystem.
Resultattavlans fokus ligger på civilrättsliga och handelsrättsliga mål samt förvaltningsmål. Syftet är att hjälpa medlemsstaterna att skapa ett klimat som är mer inriktat på investeringar, företag och människor. Resultattavlan är ett verktyg som utvecklas genom en dialog med medlemsstaterna och Europaparlamentet så att nödvändiga parametrar för ett väl fungerande rättssystem kan fastställas. Europaparlamentet har uppmanat kommissionen att successivt bredda omfattningen av resultattavlan och man är i färd med att reflektera över hur detta ska göras.
Vilka metoder används i arbetet med resultattavlan för rättskipningen i EU?
I arbetet med resultattavlan används olika informationskällor. En stor del av de kvantitativa uppgifterna tillhandahålls av Europarådets kommitté för utvärdering av domstolsväsendets effektivitet (Cepej) som kommissionen har ingått ett avtal med för att genomföra en särskild årlig undersökning.
Dessa uppgifter är från åren 2010-2014 och har tillhandahållits av medlemsstaterna i enlighet med Cepejs metoder. Undersökningen omfattar även detaljerade kommentarer och faktablad om de olika länderna som ger mer kontext. Faktabladen bör läsas tillsammans med diagrammen.
Andra informationskällor är gruppen med kontaktpersoner för de nationella rättssystemen, det europeiska nätverket för domstolsadministrationer (ENCJ), nätverket för ordförande vid de högsta domstolarna i EU, sammanslutningen av de högsta förvaltningsdomstolarna i EU (ACA), Europeiska konkurrensnätverket, rådet för advokatsamfunden i Europeiska unionen (CCBE), kommunikationskommittén, Europeiska observatoriet avseende intrång i immateriella rättigheter, nätverket för konsumentskyddssamarbete, Eurostat, Europeiska nätverket för rättslig utbildning (EJTN), Världsbanken och Världsekonomiskt forum. Metoden för 2016 års resultattavla har förbättrats genom att gruppen med kontaktpersoner för de nationella rättssystemen involverats mer.
På vilket sätt bidrar resultattavlan för rättskipningen i EU till den europeiska planeringsterminen?
Resultattavlan ger information om hur rättssystem fungerar och hjälper till att bedöma konsekvenserna av reformer av rättsväsendet. Om resultattavlan avslöjar dåliga resultat måste man alltid göra en djupare analys av orsakerna till detta. Denna landspecifika bedömning genomförs inom ramen för arbetet med den europeiska planeringsterminen och genom bilaterala dialoger med berörda myndigheter och aktörer. I denna bedömning beaktas särdragen hos rättssystemet och kontexten i de berörda medlemsstaterna. Den kan i slutändan leda till att kommissionen föreslår att rådet antar landsspecifika rekommendationer om hur de nationella rättssystemen kan förbättras.
2.BAKGRUND: ARBETET FÖR ATT FÖRBÄTTRA RÄTTSSYSTEMEN FORTSÄTTER
Den här versionen av resultattavlan offentliggörs när ett antal medlemsstater är i färd med att vidta åtgärder för att förbättra sina rättssystem. Diagrammet nedan visar att under 2015 genomförde nästan alla medlemsstater förändringar, eller meddelade planerade förändringar, i sina rättssystem.
Diagram 1: Lagstiftnings- och regleringsarbete avseende rättssystemen under 2015 (antagna åtgärder/anmälda initiativ per medlemsstat) (källa: Europeiska kommissionen
)
Diagram 1 ger en översikt över vem som gör vad, utan någon kvalitativ utvärdering. Diagrammet lyfter fram att många medlemsstater är verksamma inom samma områden och skulle därför kunna lära av varandra. Det visar också dynamiken hos de rättsliga reformerna i hela EU eftersom ett antal medlemsstater har anmält ytterligare initiativ utöver de åtgärder som antagits under 2015.
De olika initiativens inriktning, omfattning och status varierar mellan medlemsstaterna. Ett stort antal medlemsstater genomförde eller meddelade planerade ändringar av sin processrättslagstiftning. Deras insatser fortsatte att fokusera på informations- och kommunikationsteknik (IKT) men medlemsstaterna vidtog även åtgärder avseende juristkåren, metoder för alternativ tvistlösning, rättshjälp, domstolsförvaltning, domstolsavgifter, domarnas ställning, reformering av rättsväsendet, domstolars specialisering och tillsynsmyndigheterna för domstolsväsendet.
Dessa insatser är ett led i de strukturreformer som främjas inom ramen för den europeiska planeringsterminen. Den årliga tillväxtöversikten för 2016 underströk att ”förbättrad kvalitet, ökat oberoende och större effektivitet i medlemsstaternas rättssystem är en förutsättning för ett investerings- och företagsvänligt klimat. […] Man måste säkerställa snabba förfaranden, ta itu med domstolarnas eftersläpning, ge bättre garantier för rättsväsendets oberoende och förbättra kvaliteten på rättsväsendet, bland annat genom bättre utnyttjande av IKT i domstolar och användning av kvalitetsstandarder.”
Av samma orsak måste man på nationell nivå förbättra rättssystemen som ett komplement till investeringsplanen för Europa.
Slutsatserna av resultattavlan för 2015, samt en landsspecifik bedömning av var och en av de berörda medlemsstaterna, togs med i den europeiska planeringsterminen. Den europeiska planeringsterminen för 2015 visar att vissa medlemsstater fortfarande står inför särskilda utmaningar.
I synnerhet riktade rådet på förslag från kommissionen landsspecifika rekommendationer till vissa medlemsstater avseende hur de skulle kunna effektivisera rättssystemen.
Reformerna av rättsväsendet i de övriga medlemsstater som står inför utmaningar övervakas noggrant genom de landsrapporter som offentliggörs under den europeiska planeringsterminen
och i de medlemsstater som genomför ett ekonomiskt anpassningsprogram.
Mot bakgrund av den tredje pelaren i investeringsplanen för Europa har rättsväsendet i nio medlemsstater identifierats som en utmaning avseende investeringar.
Mellan 2014 och 2020 kommer EU att bidra med upp till 4,2 miljarder euro via de europeiska struktur- och investeringsfonderna (ESI-fonderna) för att stödja reformer av rättssystemen.
Fjorton medlemsstater
identifierade rättsväsendet som ett område som ska få stöd från ESI-fonderna i programplaneringsdokumenten. Kommissionen betonar vikten av ett resultatinriktat tillvägagångssätt när fondanslagen fördelas: detta tillvägagångssätt krävs också enligt förordningen om ESI-fonderna. Kommissionen diskuterar med medlemsstaterna hur man på bästa sätt kan bedöma och utvärdera ESI-fondernas effekter på de berörda rättssystemen.
De ekonomiska konsekvenserna av rättssystem som fungerar fullt ut berättigar detta arbete. Effektiva rättssystem spelar en central roll när det gäller att skapa förtroende under konjunkturcykeln. Om rättssystemen garanterar att rättigheter säkerställs är borgenärer mer benägna att låna ut pengar och företag avskräcks från ett opportunistiskt beteende, samtidigt som transaktionskostnaderna minskar och innovativa företag som ofta är beroende av immateriella tillgångar (t.ex. immateriella rättigheter) är mer benägna att investera. Betydelsen för små och medelstora företag av att de nationella rättssystemen är effektiva har lyfts fram i en undersökning från 2015 av nästan 9 000 europeiska små och medelstora företag kring innovationer och immateriella rättigheter. Undersökningen avslöjade i synnerhet att alltför kostsamma och långdragna rättsliga förfaranden var bland de huvudsakliga hindren för att inleda ett överträdelseförfarande i domstol avseende immateriella rättigheter. De nationella rättssystemens positiva effekter på ekonomin betonas i litteratur och forskning
, bland annat från Internationella valutafonden (IMF)
, Europeiska centralbanken
, OECD
, Världsekonomiskt forum
och Världsbanken.
Relevansen av medlemsstaternas arbete för att förbättra rättssystemens effektivitet stöds också av att domstolarna genomgående har haft en hög arbetsbörda under årens lopp, även om situationen varierar mellan medlemsstaterna, vilket framgår av diagrammen nedan.
Diagram 2: Antal inkommande civilrättsliga mål, handelsmål, förvaltningsmål och andra mål* (första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej-undersökningen
)
* I enlighet med Cepejs metod omfattar denna kategori alla civilrättsliga mål och handelsmål (mål som är föremål för tvist och de som inte är det), ärenden som rör fastighets- och företagsregister (ärenden som inte är föremål för tvist), övriga registerärenden, övriga mål som inte är föremål för tvist, förvaltningsmål och andra mål än brottmål. Italien: en annan klassificering av civilrättsliga mål infördes år 2013 och en jämförelse mellan olika år kan leda till felaktiga slutsatser. Danmark: ett förbättrat företagsklimat uppges vara anledningen till att domstolar på alla nivåer mottagit färre ärenden.
Diagram 3: Antal inkommande civilrättsliga mål och handelsmål som är föremål för tvist* (första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej-undersökningen)
* Civilrättsliga mål och handelsmål som är föremål för tvist rör tvister mellan parter, exempelvis avtalstvister, i enlighet med Cepejs metod. Till civilrättsliga mål som inte är föremål för tvist hör obestridda förfaranden, t.ex. betalningsförelägganden som inte bestrids. Handelsmål handläggs av särskilda handelsdomstolar i vissa länder och av vanliga tvistemålsdomstolar i andra länder. Spanien: införandet av domstolsavgifter för fysiska personer fram till mars 2014 och att betalningsförelägganden inte tagits med uppges vara anledningen till variationerna. Grekland: metodändringar som införts 2014. Italien: en annan klassificering av civilrättsliga mål infördes år 2013, och en jämförelse mellan olika år kan leda till felaktiga slutsatser.
3.VIKTIGA SLUTSATSER i resultattavlan för rättskipningen i EU 2016
Effektivitet, kvalitet och oberoende är de viktigaste parametrarna för ett effektivt rättssystem och resultattavlan innehåller indikatorer för alla tre.
3.1 Rättssystemens effektivitet
Indikatorer för förfarandenas effektivitet är handläggningstid (målgenomströmning), avslutandegrad och antalet pågående mål.
3.1.1. Handläggningstid
Handläggningstiden är den uppskattade tid (antal dagar) som behövs för att pröva ett mål i domstol, eller närmare bestämt den tid som domstolen behöver för att nå ett avgörande i första instans. Indikatorn för ”målgenomströmning” är antalet ännu ej avgjorda mål dividerat med antalet avgjorda mål vid årets utgång multiplicerat med 365 dagar. Alla diagram rör förfaranden i första instans och i förekommande fall jämförs uppgifter för 2010, 2012, 2013 och 2014.
* I enlighet med Cepejs metod omfattar denna kategori alla civilrättsliga mål och handelsmål (mål som är föremål för tvist och de som inte är det), ärenden som rör fastighets- och företagsregister (ärenden som inte är föremål för tvist), övriga registerärenden, övriga mål som inte är föremål för tvist, förvaltningsmål och andra mål än brottmål. Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater rapporterade om ändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Tjeckien, Estland, Kroatien, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Rumänien, Slovenien och Finland). I Tjeckiens och Slovakiens rapporter är det inte möjligt att identifiera antalet pågående mål i första instans eftersom målen anses vara pågående till dess att ytterligare förfaranden inte längre är möjliga. Portugal: inga uppgifter finns tillgängliga på grund av tekniska problem.
Diagram 5: Tidsåtgång för att avgöra civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål*
(första instans/i dagar) (källa: Cepej-undersökningen)
* Civilrättsliga mål (och handelsrättsliga mål) rör tvister mellan parter, exempelvis avtalstvister, i enlighet med Cepejs metod. Till civilrättsliga ärenden som inte är föremål för tvist hör obestridda förfaranden, t.ex. betalningsförelägganden som inte bestrids. Handelsmål handläggs av särskilda handelsdomstolar i vissa länder och av vanliga tvistemålsdomstolar i andra länder. Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater har rapporterat om ändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Tjeckien, Estland, Grekland, Spanien, Kroatien, Italien, Cypern, Lettland, Luxemburg, Ungern, Rumänien, Slovenien och Finland) eller har gjort förbehåll om att uppgifterna kanske inte är fullständiga och inte täcker samtliga delstater eller domstolar (Tyskland och Luxemburg). I Tjeckiens och Slovakiens rapporter är det inte möjligt att identifiera antalet pågående mål i första instans eftersom målen anses vara pågående till dess att ytterligare förfaranden inte längre är möjliga. Före 2014 rapporterade Nederländerna en uppmätt målgenomströmning som inte beräknades av Cepej. Portugal: inga uppgifter för 2014 finns tillgängliga på grund av tekniska problem.
Diagram 6: Tidsåtgång för att avgöra förvaltningsmål * (första instans/i dagar) (källa: Cepej-undersökningen)
* Förvaltningsmål rör tvister mellan medborgare och lokala, regionala eller nationella myndigheter, i enlighet med Cepejs metoder. Förvaltningsmål handläggs av särskilda förvaltningsdomstolar i vissa länder och av vanliga tvistemålsdomstolar i andra länder. Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater har rapporterat om förändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Ungern och Finland), en omorganisering av det administrativa domstolssystemet (Kroatien 2012), eller har gjort förbehåll om att uppgifterna kanske inte är fullständiga och inte täcker samtliga delstater eller domstolar (Tyskland och Luxemburg). I Tjeckiens och Slovakiens rapporter är det inte möjligt att identifiera antalet pågående mål i första instans eftersom målen anses vara pågående till dess att ytterligare förfaranden inte längre är möjliga. Cypern: ökningen av mål som rör borgensbeslut och den gemensamma lösningen av dem uppges vara en anledning till variationerna. Malta: en ökning av antalet domare uppges vara anledningen till variationerna.
3.1.2 Avslutandegrad
Avslutandegraden är förhållandet mellan antalet avgjorda mål i förhållande till nyinkomna mål. Den mäter om en domstol klarar av att handlägga mål i den takt som nya mål kommer in. När avslutandegraden är omkring 100 % eller högre innebär detta att domstolssystemet har kapacitet att avgöra minst lika många mål som antalet inkommande mål. När avslutandegraden ligger under 100 % avgör domstolarna färre mål än antalet inkommande mål.
Diagram 7: Avslutandegrad för civilrättsliga mål, handelsmål, förvaltningsmål och andra mål* (första instans/i procent – värden högre än 100 % visar att domstolarna har kunnat avgöra fler mål än antalet inkommande mål, medan värden under 100 % visar motsatsen) (källa: Cepej-undersökningen)
*Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater rapporterade om ändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Tjeckien, Estland, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Slovenien och Finland). Förändringar i antalet inkommande mål uppges förklara variationerna i Litauen och Slovakien. Lettland: externa och interna faktorer som t.ex. nya insolvensförfaranden uppges ha påverkat variationerna. Portugal: inga uppgifter finns tillgängliga på grund av tekniska problem.
Diagram 8: Avslutandegrad för civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål* (första instans/i procent) (källa: Cepej-undersökningen)
* Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater har rapporterat om ändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Tjeckien, Estland, Grekland, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Slovenien och Finland) eller har gjort förbehåll om att uppgifterna kanske inte är fullständiga och inte täcker samtliga delstater eller domstolar (Tyskland och Luxemburg). Nederländerna: före 2014 lämnade Nederländerna en uppmätt målgenomströmning som inte beräknades av Cepej. Luxemburg: införandet av nya statistiska metoder uppges förklara variationerna. Irland: historiska metoder vid registreringen av pågående civilrättsliga mål uppges förklara de låga resultaten. Portugal: inga uppgifter för 2014 finns tillgängliga på grund av tekniska problem.
Diagram 9: Avslutandegrad för förvaltningsmål* (första instans/i procent) (källa: Cepej-undersökningen)
*Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater har rapporterat om förändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Ungern och Finland), en omorganisering av systemet för förvaltningsdomstolar (Kroatien 2012), eller har gjort förbehåll om att uppgifterna kanske inte är fullständiga och inte täcker samtliga delstater eller domstolar (Tyskland och Luxemburg). Litauen: förändringar i antalet inkommande mål uppges förklara variationerna. Malta: en ökning av antalet domare uppges vara en anledning till variationerna.
3.1.3 Pågående mål
Antal pågående mål är antalet mål som är oavslutade i slutet av en period. Antalet pågående mål påverkar också målgenomströmningen.
Diagram 10: Antal civilrättsliga mål, handelsmål, förvaltningsmål och andra pågående mål* (första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej-undersökningen)
*Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater rapporterade om ändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Tjeckien, Estland, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Rumänien, Slovenien och Finland). I Tjeckiens och Slovakiens rapporter är det inte möjligt att identifiera antalet pågående mål i första instans eftersom målen anses vara pågående till dess att ytterligare förfaranden inte längre är möjliga. Spanien: förändringar i antalet inkommande mål uppges förklara variationerna. Portugal: inga uppgifter finns tillgängliga på grund av tekniska problem.
Diagram 11: Antal pågående civilrättsliga och handelsrättsliga tvistemål* (första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej-undersökningen)
* Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater har rapporterat om ändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Tjeckien, Estland, Grekland, Italien, Cypern, Lettland, Ungern, Rumänien, Slovenien och Finland) eller har gjort förbehåll om att uppgifterna kanske inte är fullständiga och inte täcker samtliga delstater eller domstolar (Tyskland och Luxemburg). Förändringar i antalet inkommande mål uppges förklara variationerna i Danmark, Grekland och Spanien. I Tjeckiens och Slovakiens rapporter är det inte möjligt att identifiera antalet pågående mål i första instans eftersom målen anses vara pågående till dess att ytterligare förfaranden inte längre är möjliga. Portugal: inga uppgifter för 2014 finns tillgängliga på grund av tekniska problem.
Diagram 12: Antal pågående förvaltningsmål* (första instans/per 100 invånare) (källa: Cepej-undersökningen)
*Jämförelser bör göras försiktigt eftersom vissa medlemsstater har rapporterat om förändringar i metoden för uppgiftsinsamling eller kategorisering (Ungern och Finland), en omorganisering av systemet för förvaltningsdomstolar (Kroatien 2012) eller har gjort förbehåll om att uppgifterna kanske inte är fullständiga och inte täcker samtliga delstater eller domstolar (Tyskland och Luxemburg). Förändringar i antalet inkommande mål uppges förklara variationerna i Spanien och Cypern. I Tjeckiens och Slovakiens rapporter är det inte möjligt att identifiera antalet pågående mål i första instans eftersom målen anses vara pågående till dess att ytterligare förfaranden inte längre är möjliga.
3.1.4. Effektivitet inom särskilda områden
Detta avsnitt innehåller mer detaljerad information om den tid som domstolarna behöver för att lösa tvister inom vissa rättsområden och kompletterar de allmänna uppgifterna om rättsystemens effektivitet. Områdena har valts ut på grundval av deras relevans för den inre marknaden, ekonomin och företagsklimatet i allmänhet. Uppgifter om den genomsnittliga tidsåtgången för förfaranden inom dessa områden ger en mer nyanserad förståelse för hur ett nationellt rättssystem fungerar. Resultattavlan för 2016 bygger på tidigare insamlingar av uppgifter och granskar områdena insolvens, konkurrensrätt, konsumenträtt, immateriella rättigheter, lagstiftning om elektronisk kommunikation och offentlig upphandling.
En närmare granskning av hur domstolarna fungerar när de tillämpar EU-lagstiftningen på specifika områden är särskilt relevant. EU-lagstiftningen utgör en gemensam grund för medlemsstaternas rättssystem och rättstvister som grundas på EU-lagstiftningen är därför särskilt lämpliga för att få jämförbara uppgifter. När nationella domstolar tillämpar EU-lagstiftningen fungerar de som unionens domstolar och ser till att rättigheterna och skyldigheterna enligt EU-lagstiftningen tillämpas på ett effektivt sätt. Att fokusera på särskilda områden av EU-lagstiftningen belyser hur effektivt EU-lagstiftningen verkställs. Långa förseningar i rättsliga förfaranden kan få negativa konsekvenser för verkställigheten av rättigheter som följer av den berörda EU-lagstiftningen, t.ex. om lämpliga rättsmedel inte längre är tillgängliga eller om ett betydande ekonomiskt skadestånd inte kan utverkas.
Diagram 13 Insolvens: Tidsåtgång för att avgöra insolvensmål * (i år) (källa: Världsbanken: Doing Business)
* Tidsåtgång för borgenärer att driva in sina fordringar. Denna period löper från det att företaget är insolvent till dess att hela eller delar av skulden till banken har betalats. Eventuella förhalningstaktiker från parternas sida, t.ex. förhalning genom överklaganden eller ansökningar om förlängda frister, beaktas. Uppgifterna kommer från enkätsvar som inhämtats från lokala konkursförvaltare och har bekräftats genom granskning av lagar och förordningar och en genomgång av offentlig information om insolvenssystem. Uppgifterna samlas in i juni varje år.
Diagram 14 Konkurrens: Den genomsnittliga längden på mål avseende rättslig prövning av nationella konkurrensmyndigheters beslut med tillämpning av artiklarna 101 och 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt* (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med Europeiska konkurrensnätverket)
En av de viktigaste aspekterna på ett attraktivt företagsklimat är att konkurrenslagstiftningen tillämpas på ett riktigt sätt. Detta är nödvändigt för att företagen kan konkurrera på lika villkor. En rättslig prövning av nationella konkurrensmyndigheters beslut i första instans förefaller ta längre tid jämfört med målgenomströmningen i förvaltningsmål (diagram 6) eller alla civilrättsliga mål, handelsmål, förvaltningsmål och andra mål (diagram 4). Sannolikt tyder dessa resultat på komplexiteten och den ekonomiska betydelsen av de fall där EU:s konkurrenslagstiftning har tillämpats.
* Inga mål identifierades under denna period i Bulgarien, Estland, Cypern och Malta. Irland: det scenario som definierats för att erhålla uppgifterna i detta diagram är inte tillämpligt (den nationella konkurrensmyndigheten har inte befogenhet att fatta beslut där artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget tillämpas). Österrike: scenariot är inte direkt tillämpligt. Uppgifterna omfattar alla mål som avgjorts av kartelldomstolen och som avser en överträdelse av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget. Tidsåtgången i domstolsprövningen av myndighetsbeslut beräknades på grundval av längden på de mål där ett domstolsbeslut fattades under referensåret. Medlemsstaterna presenteras på grundval av en viktad genomsnittlig längd på de rättsliga förfarandena under dessa tre år. Antalet relevanta mål per medlemsstat varierar, men i många fall är siffran låg (färre än tre om året). Detta kan innebära att den genomsnittliga längden är beroende av varaktigheten av ett ovanligt lång- eller kortvarigt mål och leder till stora variationer mellan åren (t.ex. Belgien, Tyskland, Polen och Förenade kungariket). Några av de längsta målen inkluderade en begäran om förhandsavgörande till Europeiska unionens domstol (t.ex. Tjeckien).
Diagram 15 Elektronisk kommunikation: Den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av nationella regleringsmyndigheters beslut vid tillämpning av lagstiftning om elektronisk kommunikation* (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen med kommunikationskommittén)
Lagstiftningen om elektronisk kommunikation syftar till att göra de relaterade marknaderna mer konkurrenskraftiga och att generera investeringar, innovationer och tillväxt. En effektiv tillämpning av denna lagstiftning är också central för att man ska kunna uppnå målen med lägre priser för medborgarna, bättre kvalitet på tjänster och en ökad insyn. Den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av lagstiftningen om elektronisk kommunikation i första instans förefaller vara längre än den genomsnittliga handläggningstiden för civilrättsliga mål och handelsmål, förvaltningsmål och andra mål (diagram 4). En jämförelse med konkurrenslagstiftningen (diagram 14) och konsumentskyddslagstiftningen (diagram 17) visar på större skillnader i den genomsnittliga handläggningstiden för den grupp av mål som rör elektronisk kommunikation. Troligtvis beror detta på det breda spektrum av mål som ingår i denna kategori och varierar mellan omfattande granskningar av marknadsanalyser till ärenden med konsumentinriktning.
* Inga mål under denna period i Luxemburg och Lettland, inga mål i Finland 2013, inga mål i Irland och Malta 2014. Antalet relevanta mål som rör rättslig prövning varierar mellan medlemsstaterna. I vissa fall innebär det begränsade antalet relevanta mål (Belgien, Estland, Irland, Cypern, Litauen och Förenade kungariket) att mål med mycket lång handläggningstid kan påverka genomsnittet kraftigt. Österrike: år 2013 avgjordes ett ovanligt högt antal komplicerade mål rörande marknadsanalys av den behöriga domstolen. Danmark: ett domstolsliknande organ ansvarar i första instans för överklaganden. I Spanien, Österrike och Polen ansvarar olika domstolar beroende på vad målet berör.
Diagram 16 Gemenskapsvarumärket: Genomsnittlig längd på överträdelseärenden som rör gemenskapsvarumärket* (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med Europeiska observatoriet avseende intrång i immateriella rättigheter)
Immateriella rättigheter är centrala när det gäller att stimulera investeringar i innovationer. Om det saknas effektiva medel för att skydda immateriella rättigheter minskar intresset för innovation och nyskapande och investeringsviljan försvinner. Därför visar diagram 16 uppgifter om den tid som de nationella domstolarna behöver för att fatta beslut i mål som rör intrång i den vanligaste immateriella rättigheten inom EU – gemenskapsvarumärket. EU:s lagstiftning om gemenskapsvarumärken ger de nationella domstolarna en betydande roll där de agerar som unionsdomstolar och fattar beslut som påverkar den inre marknadens territorium. Uppgifterna visar på skillnader i den genomsnittliga längden på dessa mål i olika medlemsstater vilket kan påverka de innehavare av gemenskapsvarumärken som begär rättslig prövning av påstådda intrång.
* Kroatien: inga mål under denna period. Inga mål i Luxemburg och Irland 2012, Litauen 2013 samt Estland och Finland 2014. Den genomsnittliga handläggningstiden för mål har beräknats på grundval av statistiska uppgifter, om sådana finns, eller ett urval av mål. Medlemsstaterna har ordnats enligt en viktad genomsnittlig längd på de rättsliga förfarandena under dessa tre år. Danmark: uppgifterna för 2012 och 2013 omfattar alla mål som rör varumärken. Grekland: uppgifterna för 2014 är ett genomsnitt som beräknats på grundval av uppgifter från olika domstolar. Domstolarnas uppskattningar användes för uppgifter från Tyskland, Spanien, Portugal och Sverige. Antalet relevanta mål per medlemsstat varierar. Antalet relevanta mål var begränsat (färre än fem) i Litauen år 2012, Estland och Finland åren 2012 och 2013, Irland och Luxemburg åren 2013 och 2014, Ungern åren 2012 och 2014. Detta kan innebära att den genomsnittliga handläggningstiden beror på tidsåtgången för ett ovanligt lång- eller kortvarigt mål och leder till stora variationer mellan åren.
Diagram 17 Konsumentskydd: Den genomsnittliga handläggningstiden för rättslig prövning av nationella konsumentskyddsmyndigheters beslut vid tillämpning av EU-lagstiftning * (första instans/i dagar) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med nätverket för konsumentskyddssamarbete)
En effektiv verkställighet av EU:s konsumentlagstiftning garanterar att konsumenterna kan åtnjuta sina rättigheter och att företag som begår överträdelser av konsumentskyddsreglerna inte gynnas otillbörligt. Konsumentskyddsmyndigheter och domstolar har en viktig roll när det gäller att verkställa EU:s konsumentlagstiftning. Scenariot nedan omfattar de medlemsstater där konsumentskyddsmyndigheterna har behörighet att anta beslut om överträdelser av konsumentlagstiftningen. De ärenden som handläggs av konsumentskyddsmyndigheter handlar ofta om viktiga konsumentfrågor. Rättsliga prövningar med en lång handläggningstid kan leda till fördröjda avgöranden om eventuella överträdelser av konsumentlagstiftningen, vilket kan få allvarliga konsekvenser för konsumenter och företag.
* Scenariot är inte tillämpligt på Belgien, Luxemburg, Österrike, Finland, Sverige och Förenade kungariket. Inga relevanta ärenden förekom i Irland, Cypern och Malta under perioden med tillgängliga uppgifter. Tyskland: myndigheterna är behöriga att anta beslut endast i gränsöverskridande ärenden men det förekom inga relevanta sådana ärenden under denna period. Frankrike: överklagandena är av marginell betydelse och det fanns endast tillgängliga uppgifter för 2013. Spanien: uppgifterna visar genomsnittet för fyra autonoma regioner varje år och genomsnittet kan variera för andra autonoma regioner. Antalet ärenden i Danmark, Estland, Frankrike, Kroatien, Litauen, Nederländerna och Slovenien är lågt för perioden i fråga, vilket innebär att tidsåtgången för ett mycket lång- eller kortvarigt ärende kan avsevärt påverka genomsnittet och leda till större variationer för varje år. Vissa medlemsstater lämnade en uppskattning (Italien, Polen och Rumänien för 2013). Uppgifterna omfattar i allmänhet inte finansiella tjänster och produkter. Den genomsnittliga längden beräknas i kalenderdagar, räknat från den dag då en talan eller ett överklagande lämnades in till domstolen fram till den dag då domstolen fattade det slutgiltiga beslutet.
Andra särskilda områden
Under 2015 undersökte kommissionen olika sätt att samla in uppgifter med ACA-Europe, sammanslutningen av de högsta förvaltningsdomstolarna i Europeiska unionen, på området offentlig upphandling. EU-lagstiftningen på området offentlig upphandling
är av stor ekonomisk betydelse, eftersom den ger faktiska och potentiella anbudsgivare, som bestrider tilldelningen av offentliga kontrakt, snabba och effektiva rättsmedel. Uppgifterna från 17 medlemsstater under perioden 2013–2014 visar att den genomsnittliga handläggningstiden i EU för förfaranden i sakfrågan om offentlig upphandling i domstolar i sista instans var under ett år (268 dagar). En effektiv rättslig prövning säkerställer att anbudsgivarna kan dra nytta av alla rättsmedel enligt EU:s lagstiftning om rättsmedel vid offentlig upphandling och att samhället i stort inte påverkas av att offentliga kontrakt försenas.
3.1.5 Sammanfattning om rättsystemens effektivitet
För att se till att rättssystemet fungerar väl är det av central betydelse att de rättsliga besluten meddelas i tid. De viktigaste parametrar som använts i resultattavlan för att undersöka rättssystemens effektivitet är handläggningstiden (uppskattad tid i antal dagar som behövs för att avgöra ett mål), avslutandegraden (förhållandet mellan antalet mål som avgjorts i förhållande till inkommande mål) och antalet pågående mål (som ännu inte behandlats i slutet av året). 2016 års resultattavla visar på vissa positiva tecken.
I jämförelse med den föregående utgåvan av resultattavlan framgår följande:
Handläggningstiden för civilrättsliga mål och handelsmål som är föremål för tvist har i allmänhet förbättrats (Diagram 5). Däremot har i den breda kategorin ”övriga mål” (diagram 4) och förvaltningsmål (diagram 6) handläggningstiden försämrats i fler länder än där den har förbättrats.
I de flesta medlemsstater för vilka det finns uppgifter har domstolarna en avslutandegrad på över 100 % i kategorin ”övriga mål” (diagram 7) och civilrättsliga mål och handelsmål som är föremål för tvist (diagram 8). Det innebär att de har kapacitet att hantera inkommande mål på dessa områden. När det gäller förvaltningsmål (diagram 9) har de flesta medlemsstater en avslutandegrad på under 100 %, vilket visar att de har svårt att hantera inkommande mål.
När det gäller pågående mål är läget överlag stabilt men det har skett förbättringar i flera medlemsstater som stod inför särskilda utmaningar med ett stort antal pågående mål både i kategorin övriga mål (diagram 10) och förvaltningsmål (diagram 12).
Av uppgifter från tidigare år framgår följande:
Resultaten är till viss del fluktuerande och de kan förbättras eller försämras i medlemsstaterna under årens lopp. Denna variation beror på kontextuella faktorer såsom en plötslig ökning av inkommande mål – eftersom avvikelser på mer än 10 % när det gäller antalet inkommande mål inte är ovanliga. Varierande resultat kan också bero på systematiska brister som att rättssystemet saknar flexibilitet och reaktionsförmåga, en otillräcklig förmåga att anpassa sig till förändringar eller inkonsekvenser i reformarbetet.
Om trender kunnat iakttas under de senaste tre åren förefaller handläggningstiden för civilrättsliga mål och handelsmål som är föremål för tvist samt för övriga mål ha förbättrats i ett större antal länder än där den inte förbättrats. När det gäller förvaltningsmål har situationen dock försämrats. I länder där avslutandegraden ligger under 100 % har fler negativa än positiva trender i allmänhet iakttagits avseende samtliga mål. Vad gäller pågående mål har det överlag skett en liten minskning i alla kategorier av mål.
Uppgifter för särskilda områden ger en djupare insikt i handläggningstiden i vissa situationer när det handlar om EU-lagstiftning (t.ex. konkurrenslagstiftning, elektronisk kommunikation, konsumenträttigheter och immateriella rättigheter). Syftet med dessa siffror är att på ett bättre sätt återspegla rättssystemens funktion vid konkreta former av företagsrelaterade tvister, även om de begränsade scenarier som används för att erhålla uppgifterna innebär att slutsatser måste dras med viss försiktighet. Siffrorna visar på följande:
Handläggningstiden i samma medlemsstat kan variera avsevärt beroende på vilket rättsområde som berörs. Det förefaller också att vissa medlemsstater klarar sig ännu sämre på dessa särskilda områden än i de bredare målkategorier som beskrivs ovan. Detta kan bero på ämnesområdets komplexitet, särskilda processrättsliga steg eller att ett antal komplicerade mål påverkar den genomsnittliga längden.
Tvister mellan privata parter har oftast kortare varaktighet än en tvist mot en myndighet. Till exempel är det bara i ett fåtal medlemsstater som tidsåtgången i genomsnitt är mindre än ett år för en domstolsprövning i första instans av myndighetsbeslut, där EU-lagstiftning tillämpas, (t.ex. konkurrensmyndigheter, myndigheter för konsumentfrågor eller myndigheter för elektronisk kommunikation). Detta resultat lyfter fram hur viktigt det är för företag och konsumenter att alla led i tillämpningen av EU-lagstiftningen fungerar smidigt alltifrån den behöriga myndigheten till domstolen i sista instans. Dessutom bekräftas den centrala roll som rättsväsendet har för EU-lagstiftningens och den ekonomiska styrningens effektivitet.
|
3.2. Rättssystemens kvalitet
Effektiva rättssystem kräver inte bara att beslut fattas i tid utan också att besluten håller hög kvalitet. Bristande kvalitet kan öka de affärsmässiga riskerna för stora samt små och medelstora företag och påverka konsumenternas val. Det finns inget allmänt accepterat sätt att mäta kvaliteten i rättssystemen men resultattavlan fokuserar på vissa faktorer som allmänt anses relevanta
och som kan användas för att förbättra kvaliteten. Faktorerna delas in i fyra kategorier: 1) tillgång till rättslig prövning för enskilda och företag, 2) lämpliga materiella resurser och personalresurser, 3) tillgång till verktyg för bedömning och 4) användning av kvalitetsnormer.
3.2.1 Tillgänglighet
Det krävs tillgänglighet i hela rättskipningskedjan för att göra det lättare att få information – om rättsväsendet, om hur man väcker talan och de relaterade ekonomiska aspekterna och om hur handläggningen fortskrider fram till förfarandets slutskede så att domen snabbt blir tillgänglig på internet.
– Information om rättssystemet –
Grunden för att få tillgång till rättslig prövning är den information som medborgarna och företagen får om rättssystemets allmänna aspekter.
Diagram 18: Allmänhetens tillgång till information om rättssystemet på internet* (källa: Europeiska kommissionen)
* I vissa medlemsstater (Slovenien och Rumänien) ges information om sammansättningen av kostnaderna för förfarandet genom att lagstiftningen med relevant information offentliggörs. Bulgarien: alla domstolars webbplatser innehåller inte information om rättssystemet, att väcka talan, rättshjälp och sammansättningen av kostnaderna för förfarandet. Tjeckien: information om att väcka talan finns på webbplatserna för högsta domstolen, högsta förvaltningsdomstolen och författningsdomstolen. Tyskland: varje delstat och den federala nivån beslutar vilken information som finns på internet.
– Rättshjälp –
”Rättshjälp ska ges till personer som inte har tillräckliga medel, om denna hjälp är nödvändig för att ge dem en effektiv möjlighet att få sin sak prövad inför domstol” (artikel 47.3 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna). Av diagram 19 framgår medlemsstaternas budgetanslag till rättshjälp per capita. Alla medlemsstater rapporterade att en budget tilldelats.
Diagram 19: Årlig offentlig budget till rättshjälp* (EUR per invånare) (källa: Cepej-undersökningen)
* I vissa medlemsstater kan även jurister stå för en del av rättshjälpen, vilket inte framgår av siffrorna ovan.
Diagram 20: Inkomstgräns för rättshjälp i ett specifikt konsumentmål* (skillnader i % mellan Eurostats fattigdomströskel och inkomsttröskeln) (källa: Europeiska kommissionen tillsammans med Rådet för advokatsamfunden i Europeiska unionen (CCBE))
En jämförelse mellan de budgetar som reserverats för rättshjälp beaktar inte de olika makroekonomiska förhållanden som råder i unionen. För att bättre kunna jämföra tog man fram ett specifikt snävt avgränsat scenario över en konsumenttvist tillsammans med CCBE för att beskriva i vilken utsträckning privatpersoner är berättigade till rättshjälp inom ramen för inkomst- och levnadsvillkoren i varje medlemsstat. Uppgifterna i diagram 20 har samband med detta särskilda scenario. Eftersom ordningarna för rättshjälp i medlemsstaterna är komplicerade bör jämförelser göras försiktigt och inte generaliseras.
De flesta medlemsstater beviljar rättshjälp på grundval av sökandens inkomst. I diagram 20 nedan jämförs inkomstgränserna i procentenheter för beviljande av rättshjälp med Eurostats tröskelvärden för fattigdomsrisk (Eurostats tröskelvärde). Om till exempel rätten till rättshjälp uppkommer vid 20 % betyder det att en sökande vars inkomst är 20 % högre än Eurostats tröskelvärde kan erhålla rättshjälp. Om däremot rätten till rättshjälp uppkommer vid -20 % betyder det att inkomstgränsen är 20 % lägre än Eurostats tröskelvärde. Denna jämförelse ger en översikt över de inkomstgränser som medlemsstaterna använder för att bevilja rättshjälp enligt det särskilda scenariot.
Vissa medlemsstater använder ett rättshjälpssystem som täcker 100 % av kostnaderna i samband med tvister (fullständig rättshjälp), kompletterat med ett system som täcker delar av kostnaderna (partiell rättshjälp). I vissa medlemsstater finns endast ett system för fullständig rättshjälp eller endast ett system för partiell rättshjälp.
* De flesta medlemsstater använder den disponibla inkomsten för att fastställa gränsen för att vara berättigad till rättshjälp, med undantag av Danmark, Frankrike, Nederländerna och Portugal som använder bruttoinkomsten. Bulgarien: rättshjälp som täcker 100 % av kostnaderna beviljas personer som är berättigade till månatliga utbetalningar i form av socialt stöd. Tyskland: inkomstgränsen grundas på ”Prozesskostenhilfebekanntmachung 2015” och de genomsnittliga årliga boendekostnaderna i Tyskland under 2013 (Silc; gemenskapsstatistik över inkomst- och levnadsvillkor). Irland: utöver inkomsterna måste sökanden kunna visa att betalningen av ett ekonomiskt bidrag skulle leda till en oskälig börda för denna. Lettland: en inkomst på mellan 128,06 och 320 euro beroende på sökandens hemvist. Lönenivån grundas på ett aritmetiskt medelvärde. Finland: inkomstgränsen grundas på tröskeln för tillgängliga medel för en privatperson utan underhållsberättigade personer och de genomsnittliga årliga boendekostnaderna i Finland under 2013 (Silc). Förenade kungariket (Skottland): tvistens värde (3 000 euro) skulle behandlas enligt ett småmålsförfarande där man inte kan beviljas fullständig rättshjälp.
– Inlämning av fordran via internet –
Elektronisk inlämning av fordringar och elektronisk kommunikation mellan domstolar och jurister är en annan byggsten som underlättar tillgången till rättslig prövning och minskar förseningar och kostnader. Domstolarnas IKT-system har också en allt viktigare roll i det gränsöverskridande samarbetet mellan rättsliga myndigheter och underlättar därmed genomförandet av EU-lagstiftning.
Diagram 21: Elektronisk inlämning av fordringar* (0 = tillgängligt i 0% av domstolarna, 4 = tillgängligt i 100% av domstolarna) (källa: Cepej-undersökningen)
* Polen: möjlighet att inleda ett förfarande på elektronisk väg finns endast avseende betalningsförelägganden. Rumänien: ett ärende får lämnas in till domstol via e-post. Därefter skrivs e-postmeddelandet ut och läggs till handlingarna i målet.
Diagram 22: Riktmärkning av småmålsförfaranden på internet (källa: 13:e rapporten om riktmärkning av e-förvaltningen, undersökning som utarbetats för Europeiska kommissionen, generaldirektoratet för kommunikationsnät, innehåll och teknik)
Att det är enkelt att väcka talan i småmål, oavsett om det är på nationell eller EU-nivå, är avgörande för att människor bättre ska få tillgång till rättsväsendet och kunna utnyttja sina konsumenträttigheter. Betydelsen av gränsöverskridande småmålsförfaranden på internet ökar också på grund av den gränsöverskridande e-handeln. Ett av Europeiska kommissionens politiska mål är därför att förenkla och påskynda småmålsförfaranden genom att förbättra kommunikationen mellan rättsliga myndigheter och använda IKT på ett smart sätt. Slutmålet är att minska den administrativa bördan för alla användargrupper: domstolar, rättsliga aktörer och slutanvändare. För den 13:e rapporten om riktmärkning av e-förvaltningen som Europeiska kommissionen beställde utfördes bedömningen av småmålsförfarandet av en grupp personer som fick agera fiktiva kärande (så kallade mystery shoppers). Syftet var att undersöka huruvida bestämmelserna avseende internettjänster som riktar sig till allmänheten är anpassade till användarnas behov.
* Medlemsstaterna fick 100 poäng per kategori endast om tjänsten var tillgänglig fullt ut på internet via en central portal. De fick 50 poäng om bara information om tjänsten som sådan fanns tillgänglig på internet.
Jämfört med siffrorna för det föregående året visar diagrammet att tillgängligheten förbättrats i alla sju kategorier. Nitton medlemsstater hade blivit bättre jämfört med förra året, och ingen fick lägre poäng.
– Kommunikationen mellan domstolar och jurister –
Diagram 23: Elektronisk kommunikation (0 = tillgänglig i 0% av domstolarna, 4 = tillgänglig i 100% av domstolarna) (källa: Cepej-undersökningen)
– Kommunikationen med medier –
Genom att ta emot och rapportera begriplig information i rätt tid fungerar medierna som en kanal som bidrar till tillgången till rättssystemen och det rättsliga arbetet.
Diagram 24: Förhållandet mellan domstolarna och pressen/medier* (källa: Europeiska kommissionen)
* Varje instans (första, andra och tredje) kan få två poäng om civil- och handelsrättsliga mål samt förvaltningsrättsliga mål omfattas. Om endast en kategori av mål omfattas (t.ex. civilrättsliga eller förvaltningsrättsliga) ges endast en poäng. Tyskland: varje delstat har sina egna riktlinjer för domare om kommunikationen med pressen och medier. Sverige: domare uppmuntras aktivt till att kommunicera sina egna domar till medierna. Dessutom har det inrättats en grupp som består av domare från alla tre instanser.
– Tillgång till domar –
Tillhandahållandet av domar på internet bidrar till att främja öppenheten och förståelsen för rättssystemet och hjälper konsumenter och företag att fatta välgrundade beslut vad gäller tillgången till rättslig prövning. Det kan också bidra till att öka samstämmigheten i rättspraxis.
Diagram 25: Tillgången till offentliggjorda domslut på internet * (civil- och handelsrättsliga mål samt förvaltningsmål, alla instanser) (källa: Europeiska kommissionen)
* För civil- och handelsrättsliga samt förvaltningsrättsliga mål gavs respektive en poäng för varje instans där domar för alla domstolar finns tillgängliga för allmänheten på internet (0,5 poäng när endast domar för vissa domstolar finns tillgängliga). Om en medlemsstat har endast två instanser har poäng givits för tre instanser genom att avspegla respektive högre instans av den icke-existerande instansen. Om en medlemsstat till exempel endast har en första och sista instans – där den högsta instansen får två poäng får även andra instans (den icke-existerande) två poäng. För de medlemsstater som inte gör åtskillnad mellan förvaltningsrättsliga eller civil- och handelsrättsliga mål har samma poäng givits för båda rättsområden. I vissa medlemsstater finns inte alla domar tillgängliga på internet. Tjeckien: vissa förvaltningsrättsliga domstolsavgöranden i första instans finns tillgängliga på högsta förvaltningsdomstolens webbplats. Tyskland: varje delstat och den federala nivån beslutar om domsluten från deras respektive domstolar ska finnas på internet. Italien: domar i första och andra instans i civilrättsliga och handelsrättsliga mål finns tillgängliga på internet endast för de berörda parterna. Sverige: allmänheten har rätt att läsa alla domar och beslut om de inte hemligstämplats. Rumänien: domarna finns tillgängliga på internet för allmänheten sedan december 2015.
Diagram 26: Former för offentliggörandet av domar på internet i alla instanser * – civil- och handelsrättsliga mål samt förvaltningsmål (källa: Europeiska kommissionen)
* Varje instans (första, andra och tredje) kan få två poäng om civil- och handelsrättsliga mål samt förvaltningsrättsliga mål omfattas. Om endast en kategori av mål omfattas (t.ex. civilrättsliga eller förvaltningsrättsliga) ges endast en poäng per instans. I vissa medlemsstater (Irland, Malta och Estland) beslutar domarna om domsluten ska anonymiseras. Irland: familjerätt, vårdnadsärenden och vissa andra förfaranden där det föreskrivs att domslut ska anonymiseras. Malta: alla familjemål anonymiseras. Tyskland: ett urval domar offentliggörs på internet i flertalet delstater, domslut förses med nyckelord i vissa delstater, Ecli-systemet används i den federala författningsdomstolen, den federala förvaltningsdomstolen och den federala arbetsdomstolen. Italien: domslut i första och andra instans i civilrättsliga och handelsrättsliga mål finns tillgängliga på internet endast för de berörda parterna. Rumänien: domslut finns tillgängliga på internet för allmänheten sedan december 2015. Beslut laddas upp etappvis och börjar från år 2007.
– Tillgång till alternativa tvistlösningsmetoder –
Tillgången till rättssystemet begränsas inte till domstolarna utan rör även miljön utanför domstolarna. Alla medlemsstater som lämnat uppgifter har infört alternativa tvistlösningsmetoder. Att främja och ge incitament till att använda dem frivilligt för att informera och öka medvetenheten bidrar till att förbättra tillgången till rättssystemet. Diagram 27 omfattar alternativ tvistlösning. Medling, förlikning och skiljedomsförfarande är de vanligaste formerna för alternativ tvistlösning.
Diagram 27: Främjande av och incitament för att använda alternativa tvistlösningsmetoder * (källa: Europeiska kommissionen)
* Aggregerade indikatorer som grundas på följande uppgifter: 1) Webbplats med information om alternativ tvistlösning. 2) Informationskampanjer i medierna. 3) Broschyrer till allmänheten. 4) Domstolen har informationsträffar om alternativ tvistlösning på begäran. 5) Samordnare för alternativ tvistlösning/medling vid domstolarna. 6) Offentliggörande av utvärderingar om användningen av alternativ tvistlösning. 7) Offentliggörande av statistik om användningen av alternativ tvistlösning. 8) Rättshjälpen täcker (helt eller delvis) kostnaderna för alternativ tvistlösning. 9) Fullständig eller partiell återbetalning av domstolsavgifter, inklusive stämpelskatter om den alternativa tvistlösningen är framgångsrik. 10) Ingen jurist behövs för det alternativa tvistlösningsförfarandet. 11) Domare kan agera som medlare. 12) Övrigt. För var och en av dessa 12 indikatorer gavs en poäng. För varje rättsområde kunde högst 12 poäng ges. I vissa medlemsstater (Spanien, Frankrike och Litauen) är ett förlikningsförfarande obligatoriskt i arbetstvister innan ett domstolsförfarande. Dessutom är rättslig medling obligatorisk i Spanien när det rättsliga förfarandet har inletts. Irland: främjande och incitament avser endast familjerättsliga mål. Italien: domare kan fungera som förlikningsman i ett förfarande och, i sådana fall, kan förlikningen verkställas. Lettland: inga avgifter tas ut i arbetstvister.
3.2.2 Resurser
Det krävs lämpliga resurser för ett välfungerande rättssystem och för att domstolarna ska ha de rätta förutsättningarna och högkvalificerad personal. Om det saknas tillräckligt med personal som har nödvändiga kvalifikationer och kunskaper med tillgång till kontinuerlig fortbildning äventyras kvaliteten på förfaranden och beslut.
– Ekonomiska resurser –
Siffrorna nedan visar den budget som faktiskt har använts på domstolar, först per invånare (diagram 28) och därefter som andel av bruttonationalprodukten (diagram 29).
Diagram 28: Den offentliga sektorns totala utgifter för domstolar*
(i euro per invånare) (källa: Eurostat)
* Uppgifterna för Spanien, Litauen, Luxemburg, Nederländerna och Slovakien är preliminära.
Diagram 29: Den offentliga sektorns utgifter för domstolar* (i procent av bruttonationalprodukten) (källa: Eurostat)
* Uppgifterna för Spanien, Litauen, Luxemburg, Nederländerna och Slovakien är preliminära.
– Personalresurser –
Personalresurserna är en viktig tillgång för rättsväsendet. En jämn könsfördelning bland domarna ger kompletterande kunskaper, färdigheter och erfarenhet och återspeglar verkligheten i samhället.
Diagram 30: Antalet domare* (per 100 000 invånare) (källa: Cepej-undersökningen)
* Denna kategori består av domare som arbetar heltid, i enlighet med Cepej-metoden. Den omfattar inte Rechtspfleger/court clerks, en särskild typ av domstolstjänsteman, som finns i vissa medlemsstater. Grekland: det totala antalet yrkesdomare omfattar olika kategorier för åren i diagrammet ovan, vilket delvis förklarar att antalet varierar.
Diagram 31: Andelen kvinnliga yrkesdomare i första- och andrainstansdomstolar samt i högsta domstolar (källa: Europeiska kommissionen (högsta domstolarna) och Cepej-undersökningen (första- och andra instansdomstolarna)
Sju medlemsstater rapporterar om en jämn könsfördelning
avseende antalet domare i de båda instanserna och 14 rapporterar att andelen kvinnliga domare överstiger gränsen för en jämn könsfördelning i minst en av de två instanserna. Vad gäller de högsta domstolarna rapporterar dock 19 medlemsstater att andelen kvinnliga yrkesdomare befinner sig under – i vissa fall långt under – 40 %.
Diagram 32: Variationer i andelen kvinnliga yrkesdomare i första och andra instans mellan 2010 och 2014 samt i högsta domstolar mellan 2010 och 2015* (skillnad i procentenheter) (källa: Europeiska kommissionen (högsta domstolarna) och Cepej-undersökningen (första- och andra instansdomstolarna)
* Luxemburg: andelen kvinnliga yrkesdomare i högsta domstolen minskade från 100 % år 2010 till 50 % år 2015.
Diagram 33: Antalet advokater* (per 100 000 invånare) (källa: Cepej-undersökningen)
*En advokat är en person som är kvalificerad och auktoriserad enligt nationell lagstiftning att föra talan och agera på sin klients vägnar, praktisera som advokat, uppträda inför domstol och råda och företräda sin klient i rättsliga angelägenheter (rekommendation Rec (2000)21 från Europarådets ministerkommitté om friheten att utöva advokatyrket).
– Utbildning –
Främjande av utbildning som en del av politiken för personalresurser är nödvändigt för att upprätthålla och förbättra rättssystemens kvalitet. Rättslig utbildning, däribland utbildning i rättsliga färdigheter, bidrar också till kvaliteten i de rättsliga beslut och de rättsliga tjänster som levereras till människor. Uppgifterna nedan omfattar rättslig utbildning inom ett stort antal områden, inklusive kommunikation med parterna och pressen.
Diagram 34: Obligatorisk utbildning för domare* (källa: Cepej-undersökningen)
* Följande medlemsstater ger inte utbildning i vissa kategorier: Malta (grundutbildning), Danmark (specialiserade funktioner), Grekland, Irland, Malta och Spanien (förvaltningsfunktioner), Bulgarien, Estland och Malta (användning av datorutrustning). I alla övriga fall kan utbildning tillhandahållas, men den är frivillig.
Diagram 35: Domare som fortlöpande deltar i utbildning i EU-lagstiftning eller en annan medlemsstats lagstiftning* (procentandel av det totala antalet domare) (källa: Europeiska kommissionen, europeisk rättslig utbildning år 2015)
*I några av de fall som medlemsstaterna rapporterade uppgick antalet deltagare bland yrkesverksamma inom rättsväsendet till över 100 %, vilket innebär att deltagarna deltog i fler än en utbildningsaktivitet på området EU-lagstiftning.
Diagram 36: Procentandel av kontinuerlig rättslig utbildning i olika typer av rättsliga färdigheter* (källa: Europeiska kommissionen)
* Tabellen visar fördelningen av kontinuerlig rättslig utbildningsverksamhet (dvs. den som äger rum efter den inledande utbildningsperioden för att bli domare) i vart och ett av de fyra områden som identifierats som en procentandel av all utbildning. Juridisk utbildning har inte beaktats. De myndigheter som anordnar rättslig utbildning i Danmark, Luxemburg och Förenade kungariket (Nordirland) hade ingen särskild utbildning i de utvalda färdigheterna.
Diagram 37: Domarnas tillgång till utbildning om kommunikation med parterna och pressen (källa: Europeiska kommissionen)
3.2.3 Verktyg för bedömning
För att kunna höja kvaliteteten i rättssystemen behövs det verktyg för att bedöma hur de fungerar. Att övervaka och utvärdera domstolarnas verksamhet bidrar till att förbättra deras effektivitet genom att man upptäcker brister och behov och genom att rättssystemet bättre kan hantera aktuella och framtida utmaningar. Lämpliga IKT-verktyg kan tillhandahålla ärendehantering i realtid, standardiserad domstolsstatistik, hantering av eftersläpningar och automatiserade system för tidig varning. Undersökningar är också nödvändiga för att bedöma hur rättssystemen fungerar ur rättstillämparnas och allmänhetens perspektiv. Utöver att man utfört undersökningar har resultattavlan för rättskipningen 2016 gått djupare in på ämnesområdena och den uppföljning av undersökningar som gjorts bland allmänheten och rättstillämparna.
Diagram 38: Tillgång till övervakning och utvärdering av domstolarnas verksamhet* (källa: Cepej-undersökningen)
* Övervakningssystemet syftar till att bedöma domstolarnas dagliga verksamhet, särskilt genom insamling av uppgifter och statistisk analys. Utvärderingssystemet berör domstolsväsendenas effektivitet, genom användning av indikatorer och mål. Under 2014 rapporterade alla medlemsstater att de hade ett system som gör att de kan övervaka antalet inkommande mål och antalet beslut som meddelats, vilket gör dessa kategorier irrelevanta. På liknande sätt ersatte det fördjupade arbetet år 2015 en enkel hänvisning till kvalitetsnormerna som en utvärderingskategori. Detta har gjort det möjligt att slå samman de återstående kategorierna till en enda siffra för övervakning och utvärdering. Uppgifter om ”övriga aspekter” omfattar exempelvis överklaganden (Estland, Spanien och Lettland), förhandlingar (Sverige) eller antalet mål som avgjorts inom en viss tidsperiod (Danmark).
Diagram 39: Användning av IKT för hantering av mål och statistik över domstolarnas verksamhet*
(viktad indikator: min=0, max=4) (källa: Cepej-undersökningen)
* Irland: elektronisk inlämning är obligatorisk vid mål om personlig insolvens, utom konkursmål, och valfritt vid småmål.
Diagram 40: Ämnen för undersökningar som genomförts bland allmänheten och rättstillämpare* (källa: Europeiska kommissionen)
* Vissa medlemsstater som inte genomfört undersökningar under 2014 gjorde detta under 2015 (Italien) eller planerar att göra det under 2016 (Irland).
Diagram 41: Uppföljning av de undersökningar som genomförts bland allmänheten och rättstillämpare (källa: Europeiska kommissionen)