EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0506
REPORT FROM THE COMMISSION ANNUAL REPORT 2013 ON SUBSIDIARITY AND PROPORTIONALITY
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN ÅRLIG RAPPORT 2013 OM SUBSIDIARITET OCH PROPORTIONALITET
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN ÅRLIG RAPPORT 2013 OM SUBSIDIARITET OCH PROPORTIONALITET
/* COM/2014/0506 final */
RAPPORT FRÅN KOMMISSIONEN ÅRLIG RAPPORT 2013 OM SUBSIDIARITET OCH PROPORTIONALITET /* COM/2014/0506 final */
1. Inledning Detta är den 21:a årliga rapporten om
tillämpningen av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i EU:s
lagstiftningsarbete, och den läggs fram i enlighet med artikel 9 i protokoll
nr 2 om tillämpning av dessa principer (nedan kallat protokollet)
till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I rapporten undersöks hur EU:s institutioner
och organ har genomfört de två principerna och hur praxis har förändrats
jämfört med tidigare år. Den innehåller också en mer detaljerad analys av ett
antal kommissionsförslag som blev föremål för motiverade yttranden från
nationella parlament under 2013. Med tanke på de nära kopplingarna mellan
subsidiaritetskontrollmekanismen och den politiska dialogen mellan de
nationella parlamenten och kommissionen bör denna rapport betraktas som ett
komplement till kommissionens årsrapport 2013 om förbindelserna med de
nationella parlamenten[1]. 2. Institutionernas tillämpning av principerna 2.1. Kommissionen Vid utarbetandet av politiken har kommissionen
infört förfaranden för att bedöma förenligheten med subsidiaritets- och
proportionalitetsprinciperna i olika skeden av beslutsprocessen i enlighet med
principerna om smart lagstiftning. Innan nya initiativ föreslås kontrollerar
kommissionen att det är berättigat och nödvändigt med åtgärder på EU-nivå.
Färdplaner offentliggörs för alla större nya initiativ[2]. Färdplanerna
innehåller en preliminär beskrivning av dessa möjliga initiativ och en översikt
över kommissionens planer för det politiska arbetet och samrådsarbetet. De
omfattar också en inledande motivering till åtgärderna med hänsyn till
subsidiariteten och proportionaliteten. När en konsekvensbedömning måste göras
uppmanas de berörda parterna att i ett offentligt samråd lämna synpunkter på behovet
av åtgärder och möjliga lösningar på de problem som fastställts. På grundval av
svaren på samrådet och andra relevanta uppgifter analyserar man i
konsekvensbedömningarna subsidiariteten och bedömer proportionaliteten hos de
alternativ som övervägs. I konsekvensbedömningsriktlinjerna ges vägledning
om hur man bedömer behovet av EU-åtgärder och det mervärde som de skulle
medföra[3]. Senare i processen för att utarbeta politiken
granskas konsekvensbedömningarna noga av konsekvensbedömningsnämnden[4].
Under 2013 granskade nämnden 97 konsekvensbedömningar och avgav 142
yttranden. Den lämnade synpunkter på subsidiaritets- och
proportionalitetsfrågor i över en tredjedel (34 %) av de ärenden som den
behandlade. Detta visar vilken vikt kommissionen lägger vid att beakta
subsidiariteten och proportionaliteten när den utarbetar lagstiftningsförslag.
I motiveringen till lagstiftningsförslaget anges det också hur förslaget är
förenligt med subsidiaritetsprincipen. Förslaget till direktiv om provisorisk
rättshjälp för frihetsberövade misstänkta eller tilltalade och om rättshjälp
inom ramen för förfaranden i samband med en europeisk arresteringsorder[5]
är ett exempel på ett ärende där subsidiaritetsaspekter diskuterades intensivt.
Konsekvensbedömningsnämnden avgav ett positivt yttrande, men ansåg att man i
rapporten tydligare borde redogöra för vilka problem när det gäller de
grundläggande rättigheterna som inte beaktas i tillräcklig utsträckning på
medlemsstatsnivå eller av Europadomstolen och som gör att EU-åtgärder krävs.
Nämnden menade att man i rapporten borde ange vilka medlemsstater som inte
har ordningar för rättshjälp för att sörja för ett korrekt genomförande av
direktivet om tillgång till försvarare, så att det tydligt framgår var
medlemsstaterna inte uppfyller de nödvändiga kraven och EU-åtgärder är
nödvändiga för att säkerställa miniminormer för rättigheterna. Som ett resultat
av detta förstärktes de berörda delarna av konsekvensbedömningen, och bristerna
i de nuvarande lösningarna förklarades tydligare. Ett annat exempel är förslaget till direktiv
om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt
vad gäller en standardiserad mervärdesskattedeklaration[6]. Nämnden
ansåg att subsidiaritetsanalysen i rapporten borde vidareutvecklas. Mer specifikt
efterlyste nämnden mer uppgifter som visar att momsdeklarationerna för
närvarande inte fungerar effektivt och skapar onödiga bördor för företagen samt
att det alternativ som förordas inte kommer att leda till ytterligare bördor
för medlemsstater med mindre komplexa momssystem. De berörda delarna av
konsekvensbedömningen ändrades i enlighet med dessa rekommendationer, så att
det förklarades bättre varför vissa miniminormer är nödvändiga för att minska
hindren för gränsöverskridande handel och minska den administrativa bördan för
företagen. Proportionalitetsaspekter diskuterades i t.ex.
den konsekvensbedömning som åtföljde förslaget till förordning om index som
används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal[7].
Nämnden rekommenderade att man i konsekvensbedömningen bättre skulle förklara
hur proportionaliteten kommer att säkerställas, särskilt för mindre eller
mindre riskfyllda referensvärdens rapportörer/konstruktörer. Som ett resultat
av detta innehöll den ändrade konsekvensbedömningen en mer ingående förklaring
av i synnerhet hur kraven skulle anpassas så att de planerade åtgärderna blir
mindre betungande för mindre konstruktörer. Genom sina rekommendationer bidrar nämnden
till att förbättra analysen av förenligheten med subsidiaritets- och
proportionalitetsprinciperna. Dess yttranden utgör ett viktigt stöd för
kommissionens politiska beslutsprocess. Subsidiariteten och proportionaliteten är
också viktiga när det gäller efterhandsbedömningar av om EU:s åtgärder
fortfarande är nödvändiga och faktiskt ger de förväntade resultaten och i
slutändan förbättrar villkoren för EU:s invånare och företag och bidrar till
EU:s globala roll på en nivå som inte skulle kunna uppnås av medlemsstaterna på
egen hand. Kommissionen har åtagit sig att ”utvärdera först” och analysera
tidigare resultat innan eventuella förändringar övervägs. Genom att samla in
bevis och kartlägga lärdomar som kan bidra till beslutsfattandet gör EU
utvärdering av EU-politiken till en integrerad och permanent del av dess politikutformning. EU-mervärdet,
eller att bedöma den roll som insatserna på EU-nivå spelat och ta ställning
till om fortsatta åtgärder ännu behövs på den nivån, är ett av de fem viktiga
utvärderingskriterier (ändamålsenlighet, effektivitet, relevans, konsekvens,
EU-mervärde) mot vilka EU:s politik och lagstiftning regelbundet bedöms[8]. 2.2. De
nationella parlamenten Under 2013 tog kommissionen emot 88 motiverade
yttranden[9]
från nationella parlament beträffande iakttagandet av subsidiaritetsprincipen
(se bilagan), en ökning med 25 % jämfört med det föregående året (70
motiverade yttranden under 2012). De motiverade yttranden som inkom under 2013
utgjorde också en högre andel (14 %) av det totala antal yttranden som
inkom till kommissionen inom ramen för den bredare politiska dialogen med de
nationella parlamenten (621). Under 2012 och 2011 var drygt 10 % av
yttrandena motiverade yttranden. Under 2013 delade de nationella parlamenten
för andra gången ut ett ”gult kort” inom ramen för
subsidiaritetskontrollmekanismen, närmare bestämt för kommissionens förslag
till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten[10].
Detta fall beskrivs närmare i kapitel 3. De motiverade yttrandena varierar fortfarande
betydligt när det gäller form och typ av argument som de nationella parlamenten
framför till stöd för sin slutsats att subsidiaritetsprincipen har åsidosatts.
Liksom under 2012 avgav de nationella parlamenten motiverade yttranden om en
rad ämnen under 2013. De 88 motiverade yttranden som avgavs avsåg 36[11]
kommissionsförslag. Förslaget om Europeiska åklagarmyndigheten gav upphov till
13 motiverade yttranden, och det näst högsta antalet motiverade yttranden (9)
avsåg förslaget till direktiv om upprättandet av en ram för fysisk planering i
kust- och havsområden och integrerad förvaltning av kustområden[12]. De
nationella parlamenten avgav 7 motiverade yttranden om förslaget till direktiv
om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om
tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och liknande
produkter[13]
och om förslaget till förordning om inrättande av en ram för tillträde till
marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar[14]. (För mer
information, se bilagan till denna rapport.) Liksom under 2012 var Sveriges riksdag det
nationella parlament som avgav i särklass flest motiverade yttranden (9), även
om det var betydligt färre än under 2012 (20). Österrikes Bundesrat och
Litauens Seimas avgav näst flest motiverade yttranden (6 vardera), följt
av de två spanska kamrarna (Congreso de los Diputados och Senado),
Maltas Kamra tad-Deputati, Nederländernas Tweede Kamer och
Förenade kungarikets House of Commons (5 vardera). 2.3. Europaparlamentet
och rådet a) Europaparlamentet När det gäller subsidiaritets- och
proportionalitetsfrågor befäste Europaparlamentet sin praxis att underbygga
initiativbetänkanden som avser lagstiftningsinitiativ på grundval av artikel
225 i EUF-fördraget med en evidensbaserad analys av det potentiella
EU-mervärdet. Sammanlagt slutfördes fem bedömningar som åtföljde
initiativbetänkanden som avser lagstiftningsinitiativ från Europaparlamentet
under 2013. De avsåg ·
bättre styrning av den inre marknaden, ·
bekämpning av våld mot kvinnor, ·
ett direktiv om gränsöverskridande flytt av ett
företags säte (14:e bolagsrättsdirektivet), ·
tillämpningen av principen om lika lön för kvinnor
och män för lika och likvärdigt arbete, samt ·
stadgan för europeiska ömsesidiga bolag. Dessutom slutfördes fem rapporter om
”kostnaderna för uteblivna åtgärder på EU-nivå” under 2013. Syftet med dem var
att undersöka möjligheterna till vinster och/eller förverkligande av allmänna
nyttigheter genom åtgärder på EU-nivå inom specifika politikområden. De avsåg ·
den gemensamma europeiska säkerhets- och
försvarspolitiken, ·
ökad samordning mellan EU:s bidragsgivare, ·
den europeiska kodexen för internationell
privaträtt, ·
den inre marknaden för energi, och ·
främjande av medborgares och företags fria
rörlighet genom förenkling av godtagandet av vissa officiella handlingar i EU. Under 2013 utarbetade Europaparlamentets enhet
för förhandsbedömningar 50 inledande utvärderingar av kommissionens
konsekvensbedömningar, två detaljerade utvärderingar av kommissionens
konsekvensbedömningar, tre konsekvensbedömningar av parlamentets
ändringsförslag (sammanlagt bedömdes 20 ändringsförslag) samt en alternativ
konsekvensbedömning (i ett ärende där kommissionen inte hade gjort någon). b) Rådet I enlighet med artikel 4 tredje stycket i
protokoll nr 2 översänder rådet till de nationella parlamenten alla utkast
till lagstiftningsakter och ändrade utkast som kommer från en grupp
medlemsstater, domstolen, Europeiska centralbanken (ECB) eller Europeiska
investeringsbanken (EIB). Som en följd av den skyldigheten översänder rådets
ordförande (i enlighet med artikel 6 andra stycket i protokollet) eventuella
yttranden om ett utkast till lagstiftningsakt som kommer från en grupp
medlemsstater till dessa medlemsstaters regeringar. På samma sätt översänder
rådets ordförande eventuella yttranden om ett utkast till lagstiftningsakt som
kommer från domstolen, ECB eller EIB till den berörda institutionen eller det
berörda organet (i enlighet med artikel 6 tredje stycket i protokollet). Utöver dessa fördragsenliga skyldigheter
håller rådets generalsekretariat rådets medlemmar underrättade om
medlemsstaternas yttranden om utkast till lagstiftningsakter som kommer från
andra institutioner. Under 2013 tog rådets sekretariat emot ett stort antal
yttranden och motiverade yttranden från de nationella parlamenten som avgetts
enligt protokollet och inom ramen för den politiska dialogen mellan de
nationella parlamenten och kommissionen. Dessa yttranden översändes till rådets
medlemmar för kännedom. Dessutom kontrollerar rådet inom ramen för
lagstiftningsförfarandena förenligheten med subsidiaritets- och
proportionalitetsprinciperna när man granskar de konsekvensbedömningar som
åtföljer kommissionens förslag. 2.4. Regionkommittén Under 2013 antog och genomförde
Regionkommittén (ReK) sitt första arbetsprogram för subsidiaritetsfrågor[15].
Programmet omfattade fem initiativ[16]
som valts ut från kommissionens arbetsprogram på grundval av överenskomna
kriterier[17]
och som skulle övervakas särskilt noggrant med hänsyn till subsidiariteten. Eftersom de lokala och regionala myndigheterna
i de flesta medlemsstaterna ansvarar för genomförandet av EU:s
avfallslagstiftning, övervakade ReK noga översynen av EU:s avfallspolitik och
avfallslagstiftning i samråd med sakkunniggruppen för subsidiaritet och
nätverket för övervakning av subsidiaritetsprincipen. När det gäller
hamnpaketsinitiativet fanns det en viss oro för att det i initiativet kanske
inte togs tillräcklig hänsyn till lokala och regionala särdrag i Europa, varför
man genomförde ett samråd med regionala parlament och regeringar om
subsidiaritets- och proportionalitetsfrågor samtidigt med den åtta veckor långa
perioden inom mekanismen för tidig varning. Alla deltagare i samrådet
konstaterade att initiativet var förenligt med subsidiaritetsprincipen, men man
tog upp vissa proportionalitetsfrågor. En workshop om territoriell
konsekvensbedömning enligt Quick Scan-metoden[18]
anordnades den 25 september 2013 för att granska detta initiativ.
Workshoppen anordnades gemensamt av ReK och det europeiska
observationsnätverket för territoriell utveckling och sammanhållning (Espon)
den 25 september 2013 med avseende på detta initiativ. Detta var första
gången som ReK genomförde en territoriell konsekvensbedömning med hjälp av
Quick Scan-metoden. De regionala parlamenten och regeringarna rådfrågades också
om subsidiariteten och proportionaliteten beträffande förslaget till direktiv
om elektronisk fakturering vid offentlig upphandling med tanke på de
konsekvenser som detta initiativ skulle kunna få för kostnaderna och den
administrativa bördan på lokal och regional nivå. De tillfrågade höll till
största delen med om att initiativet var förenligt med subsidiaritetsprincipen,
men tog upp vissa frågor beträffande proportionalitetsprincipen. I synnerhet
framhöll man i svaren att de lokala och regionala myndigheternas perspektiv inte
beaktades i tillräcklig utsträckning. Utanför ramarna för kommissionens
arbetsprogram rådfrågades sakkunniggruppen för subsidiaritet även om
utarbetandet av ReK:s yttrande på eget initiativ Decentraliseringsprocessen
i Europeiska unionen och det regionala och lokala självstyrets plats i
utformningen och genomförandet av EU:s politik[19]. För att stödja subsidiaritetsövervakningen
vidareutvecklade ReK Regpex – ett webbaserat verktyg för regioner med
lagstiftningsbefogenheter – genom att lägga till en interaktiv karta över
regioner med lagstiftningsbefogenheter och beskrivningar av alla regionala
parlament. För att bidra till bedömningen av erfarenheterna av systemet för
tidig varning och sprida bästa praxis offentliggjorde ReK undersökningen The
Subsidiarity Early Warning System of the Lisbon Treaty – the role of regional
parliaments with legislative powers and other subnational authorities. I vissa av ReK:s yttranden under 2013
uttrycktes oro över EU-lagstiftningsinitiativs förenlighet med subsidiaritets-
och proportionalitetsprinciperna. I yttrandet om förslaget till direktiv om
upprättandet av en ram för fysisk planering i kust- och havsområden och
integrerad förvaltning av kustområden[20]
menade man att förslaget inte var förenligt med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna.
ReK framförde också betänkligheter beträffande användningen av delegerade akter
i sitt yttrande om förslaget till förordning om offentlig kontroll[21]
och sitt yttrande om förslaget till direktiv om tillverkning, presentation och
försäljning av tobaksvaror och liknande produkter[22]. Det hänvisas även till Regionkommitténs årliga
subsidiaritetsrapport 2013[23]. 2.5. Domstolen Under 2013 avkunnade domstolen inga viktiga
domar om subsidiaritetsprincipen, men tribunalen avgav två domar om principen. I mål T-31/07, Du Pont de Nemours m.fl. mot
kommissionen, väckte flera företag talan om ogiltigförklaring av ett
kommissionsdirektiv där flusilazol inom vissa gränser infördes som verksamt
ämne i växtskyddsmedel enligt direktiv 91/414/EEG[24]. Ett av skälen
till målet var överträdelse av subsidiaritetsprincipen. I sin dom av den 12
april 2013 betonade tribunalen att denna princip enbart är tillämplig inom
områden som inte omfattas av EU:s exklusiva befogenhet (punkt 202). Eftersom
direktiv 91/414/EEG ger unionsmyndigheterna exklusiv befogenhet att utvärdera
de verksamma ämnen som får användas i växtskyddsmedel och fastställa
begränsningar för godkännandet av dem (punkterna 203 och 204) ansåg man att den
åtgärd som antagits inom ramen för utövandet av den befogenheten inte omfattas
av subsidiaritetsprincipen (punkt 205). Tribunalen underkände således
sökandenas argument och bekräftade sin rättspraxis i frågan[25]. I mål T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami m.fl.
mot kommissionen, begärde sökandena att en kommissionsförordning med
detaljerade bestämmelser om handel med sälprodukter[26] skulle
ogiltigförklaras av skäl som bl.a. omfattade överträdelse av
subsidiaritetsprincipen. I sin dom av den 25 april 2013 avslog tribunalen detta
yrkande. Man framhöll rättspraxis enligt vilken subsidiaritetsprincipen är
tillämplig på EU-åtgärder som bygger på artikel 114 i EUF-fördraget ”eftersom
unionen enligt denna bestämmelse inte är ensam behörig att reglera den
ekonomiska verksamheten på den inre marknaden, utan endast är behörig att
förbättra villkoren för upprättandet av den inre marknaden och dess funktion
genom att undanröja hinder för den fria rörligheten för varor och friheten att
tillhandahålla tjänster eller genom att undanröja snedvridningar av
konkurrensen” (punkt 84)[27].
Enligt tribunalen var det var tydligt att ”basförordningens mål inte kan uppnås
på ett tillfredsställande sätt genom en åtgärd som vidtas i en enda
medlemsstat, utan härför krävs åtgärder på unionsnivå, vilket i förevarande
fall illustreras av hur de nationella lagstiftningarna utvecklats på olika
sätt”. Följaktligen kunde målet med de vidtagna åtgärderna bättre uppnås på
EU-nivå, och förordningen stred inte mot subsidiaritetsprincipen (punkt 85). 3. Viktiga ärenden där iakttagandet av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna
ifrågasatts Förslag till förordning om
inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten Kommissionens förslag om en europeisk
åklagarmyndighet[28]
antogs den 17 juli 2013. Syftet med förslaget är att inrätta Europeiska
åklagarmyndigheten för att utreda och lagföra personer som begår brott som
riktar sig mot EU:s ekonomiska intressen. Europeiska åklagarmyndigheten skulle
vara ett EU-organ med en decentraliserad struktur som för merparten av sin
verksamhet skulle förlita sig på nationella utredande och lagförande
myndigheter samt på nationell lagstiftning. De nationella parlamenten avgav 13 motiverade
yttranden[29]
om förslaget, motsvarande 18 röster av 56 möjliga[30]. Enligt
artikel 7.2 i protokoll nr 2 krävdes 14 röster för ett gult kort i detta
ärende. Under 2013 avgav sju andra kamrar i nationella
parlament[31]
yttranden om detta förslag inom ramen för den politiska dialogen. De ansåg inte
att kommissionens förslag stred mot subsidiaritetsprincipen, utan framförde
synpunkter på specifika delar av det[32]. Den 6 november 2013 bekräftade kommissionen
att subsidiaritetskontrollmekanismen enligt artikel 7.2 i protokoll
nr 2 hade utlösts. Till följd av detta omprövade kommissionen förslaget,
varefter den lade fram ett meddelande[33]
med en noggrann analys av de nationella parlamentens motiverade yttranden vad
gäller subsidiaritetsprincipen. Vid analysen av de motiverade yttrandena gjorde
kommissionen åtskillnad mellan argument som rör subsidiaritetsprincipen, eller
som skulle kunna tolkas som farhågor som rör subsidiariteten, och andra
argument som rör proportionalitetsprincipen, politiska ställningstaganden som
inte har samband med subsidiaritet eller andra politiska eller rättsliga
frågor. De nationella parlamentens huvudsakliga invändningar beträffande subsidiaritetsprincipen
var de följande: ·
Resonemanget som rör subsidiaritet Flera kamrar i nationella parlament ansåg att
kommissionen inte i tillräcklig utsträckning hade förklarat hur förslaget var
förenligt med subsidiaritetsprincipen. De skäl som kommissionen anfört
betraktades som otillräckliga. Dessutom borde förklaringarna införas i både
motiveringen och konsekvensbedömningen. Efter sin omprövning fann kommissionen att
motiveringen och den åtföljande finansieringsöversikten gav en tillräcklig
förklaring till varför åtgärder på medlemsstatsnivå inte skulle leda till att
det politiska målet uppnås och varför målet skulle uppnås bättre genom åtgärder
på unionsnivå (t.ex. bristande kontinuitet i brottsbekämpningen och avsaknaden
av en gemensam europeisk lagföringspolitik). ·
Befintliga mekanismer anses vara tillräckliga Flera kamrar menade att det var tillräckligt
med utrednings- och lagföringsåtgärder på medlemsstatsnivå och att de
befintliga samordnings- och utredningsmekanismerna på unionsnivå (Eurojust, Europol
och Olaf) också var tillräckliga. Vissa kamrar ansåg att kommissionen borde ha
väntat på att förslaget till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga
bestämmelser av bedrägerier som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen
antogs, innan den tog initiativ till ny lagstiftning på området. Kommissionen konstaterade att tydlig statistik
visade att fördragets mål om en effektiv, avskräckande och likvärdig skyddsnivå
för EU:s ekonomiska intressen inte har uppnåtts. Man betonade att de befintliga
mekanismerna eller organen inte kan avhjälpa de brister som identifierats vad
gäller tillåtligheten av gränsöverskridande bevismaterial, identifieringen av
gränsöverskridande kopplingar eller att få hjälp från myndigheter i andra
medlemsstater, och att dessa frågor inte heller kan åtgärdas genom åtgärder som
enbart vidtas på medlemsstatsnivå. Kommissionen noterade även att förbättringar
av de befintliga mekanismerna i bästa fall skulle ha marginella effekter på
grund av deras inneboende begränsningar. Slutligen framhöll man att förslaget
till direktiv om bekämpning genom straffrättsliga bestämmelser av bedrägerier
som riktar sig mot unionens ekonomiska intressen och förslaget om inrättandet
av Europeiska åklagarmyndigheten har olika, men kompletterande, mål. ·
Mervärdet av förslaget om en europeisk
åklagarmyndighet Flera kamrar ifrågasatte förslagets mervärde,
medan vissa medgav att det fanns fördelar med att inrätta Europeiska
åklagarmyndigheten. De nationella parlamenten menade att kommissionen inte hade
visat att åtgärder på unionsnivå skulle kunna åstadkomma bättre resultat än
åtgärder på nationell nivå. Som svar på dessa synpunkter förklarade
kommissionen att det föreslagna systemet förväntades medföra ett betydande
mervärde i kampen mot bedrägerier som riktas mot EU. En av de viktigaste
förväntade förbättringarna skulle vara en lagföringspolitik på EU-nivå som
skulle åtgärda de stora skillnaderna mellan medlemsstaterna när det gäller hur
bedrägerier mot EU utreds och lagförs. Systemet skulle också göra det möjligt
att upptäcka gränsöverskridande kopplingar som kanske inte skulle noteras i
rent nationella utredningar samt att bättre leda och samordna utredningar.
Dessutom skulle inrättandet av en decentraliserad europeisk åklagarmyndighet
göra att expertis och sakkunskap om utredningar om och lagföring av bedrägerier
mot EU sammanförs på EU-nivå och säkra att detta sker nära brottsplatsen. ·
Frågor som avser Europeiska åklagarmyndighetens
struktur samt karaktären och omfattningen av dess befogenheter När det gäller strukturen konstaterade
kommissionen att om Europeiska åklagarmyndigheten inrättas med en heltäckande
kollegial struktur, såsom vissa nationella parlament förespråkade, skulle dess
effektivitet kunna hämmas och dess beslutsfattande bli mindre effektivt. Som
svar på frågorna om karaktären och omfattningen av Europeiska
åklagarmyndighetens befogenheter betonade kommissionen att brottstypen i fråga,
även icke gränsöverskridande fall, har en inneboende EU-dimension. En
begränsning av omfattningen skulle inte bara minska Europeiska
åklagarmyndighetens mervärde utan också medföra ett ifrågasättande av unionens
befogenhet på detta område. Europeiska åklagarmyndighetens exklusiva
befogenhet skulle dock inte innebära att de nationella myndigheterna utestängs
från att arbeta med ärenden som Europeiska åklagarmyndigheten handlägger, med
tanke på deltagandet av nationella brottsbekämpande myndigheter och av
europeiska delegerade åklagare som är baserade i medlemsstaterna och samtidigt
är nationella åklagare. Efter denna grundliga omprövning drog
kommissionen slutsatsen att förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen
och beslutade att bibehålla det. Förslag till direktiv om upprättandet av en
ram för fysisk planering i kust- och havsområden och integrerad förvaltning av
kustområden[34] Det kommissionsförslag som gav upphov till det
näst högsta antalet motiverade yttranden under 2013 var förslaget om
upprättande av en ram för fysisk planering i kust- och havsområden och
integrerad förvaltning av kustområden. De nationella parlamenten avgav nio
motiverade yttranden om förslaget[35],
motsvarande 13 röster. Dessutom lämnade ytterligare fem kamrar under 2013 in
yttranden inom ramen för den politiska dialogen. Dessa ansåg inte att förslaget
var oförenligt med subsidiaritetsprincipen[36].
Vissa nationella parlament ansåg att
kommissionen inte i tillräcklig utsträckning hade bevisat mervärdet av
skyldigheter på EU-nivå när det gäller fysisk planering i kust- och havsområden
och integrerad förvaltning av kustområden och att direktivet avsevärt skulle
öka den administrativa bördan och rapporteringskraven, utan tillräckliga
fördelar. I vissa motiverade yttranden ifrågasattes dessutom den föreslagna
rättsliga grunden för förslaget. I sitt svar på dessa motiverade yttranden
betonade kommissionen att det föreslagna direktivet skulle ge ett mervärde
genom att ge medlemsstaterna möjlighet att uppnå ett minimum av gemensamma
egenskaper, vilket skulle möjliggöra ett bättre gränsöverskridande samarbete
och bidra till att den relevanta lagstiftningen genomförs i tid. Kommissionen
påpekade att verksamhet i havs- och kustområden har gränsöverskridande, och
ofta EU-omfattande, konsekvenser och att de nationella planeringsprocesserna
skiljer sig åt betydligt. Det behövs därför en ram på EU-nivå för att styra
planeringsprocesserna till havs och integrera förvaltningen av kustområdena.
Kommissionen betonade att det föreslagna direktivet skulle ge medlemsstaterna
en betydande handlingsfrihet när det gäller hur målen ska uppnås. Man framhöll
att internationellt samarbete skulle göra det lättare att involvera berörda
länder utanför EU i den fysiska planeringen i kust- och havsområden och den
integrerade förvaltningen av kustområden. Det föreslagna direktivet skulle ge
medlemsstaterna möjlighet att välja formen och metoderna för detta samarbete
med tredjeländer, så länge de gör allt för att samordna sina planer och
strategier med tredjelandets. Den text som medlagstiftarna nådde en politisk
överenskommelse om låg i linje med dessa reaktioner. Förslag till direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och
andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av
tobaksvaror och liknande produkter[37] Den föreslagna lagstiftningen består av nya
och skärpta bestämmelser om hur tobaksvaror får tillverkas och presenteras för
försäljning i EU. Förslaget gav upphov till sju motiverade yttranden,
motsvarande 11 röster[38].
Åtta nationella parlament[39]
lämnade också in yttranden inom ramen för den politiska dialogen. Dessa ansåg
inte att förslaget var oförenligt med subsidiaritetsprincipen. Två kamrar[40]
lämnade in yttranden där man menade att förslaget inte var förenligt med
subsidiaritetsprincipen, men dessa inkom efter tidsfristen och kunde därför
inte tas med i beräkningen av om tröskelvärdet hade uppnåtts. Vissa kamrar ansåg att det var en nationell
befogenhet att reglera vissa typer av tobaksvaror, t.ex. lågriskvaror. Andra
kritiserade överföringen till kommissionen av befogenheten att anta delegerade
akter. Dessutom ifrågasattes den rättsliga grunden för förslaget, eftersom det
inte skulle leda till en harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om
tobaksvaror. Vissa nationella parlament menade också att förbudet mot
”slimcigaretter” och förpackningar med rulltobak på mindre än 40 g inte
skulle bidra till den inre marknadens funktion. I sina svar betonade kommissionen att
förslaget inte skulle innebära några begränsningar av utsläppandet på marknaden
av lågriskvaror. Man förklarade också att det för att ge direktivet full verkan
hade bedömts vara nödvändigt att utnyttja befogenheten att anta akter i
enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget. I delegeringarna av befogenheter
i förslaget fastställdes tydliga och koncisa kriterier som gav kommissionen
begränsad handlingsfrihet. När det gäller den rättsliga grunden för förslaget
noterade kommissionen att det gällande direktivet till största delen har samma
mål som förslaget till ändring av det, och att domstolen hade bekräftat
lagenligheten hos artikel 114 som rättslig grund för det gällande direktivet[41].
Därför var den rättsliga grunden lämplig för att uppdatera den nuvarande
harmoniseringsnivån, undanröja hinder för den inre marknaden p.g.a.
lagstiftningens olika utveckling i medlemsstaterna och förhindra att
inremarknadsbestämmelserna kringgås. Kommissionen ansåg att artikel 114 i
EUF-fördraget tillhandahöll en rättslig grund för fullständig eller partiell
harmonisering eller minimiharmonisering och gjorde det möjligt att låta
medlemsstaterna reglera vissa frågor. Kommissionen påpekade att vissa
medlemsstater hade börjat anta åtgärder för att reglera tobaksvaror med
karaktäristisk smak och att man därför föreslog en harmonisering för att
förhindra snedvridningar på marknaden. Kommissionen betonade också att
förslaget endast skulle medföra en standardisering av vissa
förpackningsaspekter, t.ex. antalet cigaretter och storleken på
hälsovarningarna, som är till fördel för varornas omsättning på den inre
marknaden och samtidigt säkerställer att hälsovarningarna är fullt synliga. Förslag till förordning om inrättande av en ram för
tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar[42] Förslaget syftar till att förbättra
hamnverksamheten och de vidare transportförbindelserna vid kusthamnar i det
transeuropeiska transportnätet. Det regelverk som föreslås skulle bidra till
verkligt lika rättsliga villkor och skapa större rättslig säkerhet för
hamnoperatörer och investerare. I förslaget fastställs insynsvänliga och öppna
förfaranden för att utse hamntjänsteleverantörer, bestämmelser för att
förhindra eventuellt prismissbruk av operatörer med ensamrätt samt bestämmelser
som tryggar insyn i användningen av offentliga medel. De nationella parlamenten
avgav sju motiverade yttranden om förslaget, motsvarande 11 röster[43].
Dessutom lämnade tre kamrar in yttranden inom ramen för den politiska dialogen
där man inte ansåg att förslaget var oförenligt med subsidiaritetsprincipen[44]. Vissa nationella parlament ansåg att
förslagets mål skulle kunna uppnås bättre med icke-bindande lagstiftning eller
ett direktiv. Andra ställde sig kritiska till att medlemsstaterna skulle
förlora rätten och möjligheten att reglerna sin hamnsektor genom nationella
rättsakter, och menade att den föreslagna förordningen skulle kunna få
kontraproduktiva konsekvenser för ekonomierna och infrastrukturen i de berörda
områdena. I sina svar uppgav kommissionen att förslaget
till förordning enbart gäller för de hamnar som ingår i det transeuropeiska
transportnätet (TEN-T), som Europaparlamentet och rådet betraktade som viktiga
för den inre marknaden och den territoriella sammanhållningen i EU i samband
med förordning (EU) nr 1315/2013 om utbyggnad av TEN-T. I förordningen
tillhandahålls en ram för de befintliga fördragsprinciper som redan gäller för
hamnsektorn genom att två nya grundläggande regeluppsättningar införs:
icke-diskriminerande och öppna villkor för marknadstillträde för
hamntjänsteleverantörer och iakttagande av bestämmelserna om finansiell insyn
vid användning av offentliga medel i hamnar. Kommissionen betonade att dess
avsikt var att bestämmelserna i förordningen skulle förbli neutrala i
förhållande till medlemsstaternas interna organisation av sina hamnsystem. Vad
gäller valet av rättsligt instrument underströk kommissionen att den föredrog
en förordning framför ett direktiv eftersom ett av huvudsyftena med förslaget
var att säkerställa lika konkurrensvillkor, vilket förutsätter ett enhetligt
genomförande av de få men nödvändiga reglerna. Dessutom framhöll kommissionen att
förordningen skulle ge medlemsstaterna den nödvändiga flexibiliteten för att
kunna beakta särskilda omständigheter och att medlemsstaterna skulle få behålla
valet mellan olika former av marknadstillträde. De skulle t.ex. inte vara
tvungna att konkurrensutsätta tjänster som de anser bör förbli reglerade av
vederbörligen motiverade skäl som avser allmänintresset. Kommissionen betonade
också att det för att locka till sig investerare krävs en icke snedvriden
konkurrens mellan TEN-T-hamnarna, särskilt de som befinner sig i olika
medlemsstater, vilket kommissionen menade att medlemsstaterna inte skulle kunna
uppnå på egen hand. 4. Slutsatser Under 2013
fortsatte de interinstitutionella diskussionerna om subsidiaritets- och
proportionalitetsprinciperna, och att de nationella parlamenten för andra
gången utlöste förfarandet med gult kort var en anmärkningsvärd händelse. De 88 motiverade yttranden som de nationella
parlamenten avgav under 2013 avsåg 36 olika kommissionsdokument. Detta tycks
bekräfta en tendens som redan hade noterats under de föregående åren: De
nationella parlamenten har olika politiska intressen och olika prioriteringar
när de väljer ut de kommissionsförslag som ska granskas inom
subsidiaritetskontrollmekanismen. De tycks också tillämpa olika kriterier när
de bedömer om ett förslag är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Alla institutioner som deltar i
lagstiftningsprocessen var aktiva med att kontrollera subsidiaritetsprincipen.
Kommissionen fortsatte att göra ingående bedömningar av förenligheten med
subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i olika skeden. Innan
kommissionen antar lagstiftningsförslag tillhandahåller den bedömningar (t.ex.
färdplaner och konsekvensbedömningar), och efter antagandet granskar den och
svarar den på motiverade yttranden från de nationella parlamenten som
innehåller farhågor beträffande subsidiariteten. Frågor som rör kontroll och övervakning av
subsidiariteten stod också högt upp på Europaparlamentets och Regionkommitténs
dagordning. Europaparlamentet fortsatte att underbygga sina
initiativbetänkanden som avser lagstiftningsinitiativ med en evidensbaserad
analys av det potentiella EU-mervärdet. Regionkommittén intensifierade också
sitt arbete med subsidiaritetsfrågor, särskilt genom att för första gången anta
och genomföra ett arbetsprogram för subsidiaritetsfrågor. Bilaga Förteckning över kommissionsdokument för vilka det 2013 inkom motiverade
yttranden[45] om förenligheten med
subsidiaritetsprincipen från nationella parlament till kommissionen || Kommissionsdokument || Titel || Antal motiverade yttranden (protokoll 2) || Antal röster (protokoll 2)[46] || Nationell kammare som avgett motiverade yttranden 1 || COM(2013) 534 || Förslag till förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten || 13[47] || 18 (tröskeln för gult kort uppnådd[48]) || CY Vouli ton Antiprosopon (2 röster) CZ Senát (1 röst) FR Sénat (1 röst) HU Országgyűlés (2 röster) IE Houses of the Oireachtas (båda kamrarna – 2 röster) MT Kamra tad-Deputati (2 röster) RO Camera Deputaților (1 röst) SI Državni zbor (1 röst) SE Riksdagen (2 röster) NL Eerste Kamer (1 röst) NL Tweede Kamer (1 röst) UK House of Commons (1 röst) UK House of Lords (1 röst) 2 || COM(2013) 133 || Förslag till direktiv om upprättandet av en ram för fysisk planering i kust- och havsområden och integrerad förvaltning av kustområden || 9[49] || 13 || BE Vlaams Parlement (1 röst) FI Riksdagen (2 röster) DE Bundesrat (1 röst) IE Houses of the Oireachtas (båda kamrarna – 2 röster) LT Seimas (2 röster) PL Senat (1 röst) SE Riksdagen (2 röster) NL Eerste Kamer (1 röst) NL Tweede Kamer (1 röst) 3 || COM(2012) 788 || Förslag till direktiv om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillverkning, presentation och försäljning av tobaksvaror och liknande produkter || 7 || 11 || CZ Poslanecká sněmovna (1 röst) DK Folketinget (2 röster) EL Vouli ton Ellinon (2 röster) IT Senato della Republica (1 röst) PT Assembleia da República (2 röster) RO Camera Deputaților (1 röst) SE Riksdagen (2 röster) 4 || COM(2013) 296 || Förslag till förordning om inrättande av en ram för tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar || 7[50] || 11 || FR Assemblée nationale (1 röst) IT Senato della Republica (1 röst) LV Saeima (2 röster) MT Kamra tad-Deputati (2 röster) PL Sejm (1 röst) ES Congreso de los Diputados och Senado (båda kamrarna – 2 röster) SE Riksdagen (2 röster) 5 || COM(2013) 28[51] || Förslag till förordning om ändring av förordning (EG) nr 1370/2007 avseende öppnandet av marknaden för inrikes persontrafik på järnväg || 6 || 9 || AT Bundesrat (1 röst) LT Seimas (2 röster) LU Chambre des Députés (2 röster)[52] SE Riksdagen (2 röster)[53] NL Eerste Kamer (1 röst)[54] NL Tweede Kamer (1 röst)[55] 6 || COM(2013) 29[56] || Förslag till direktiv om ändring av direktiv 2012/34/EU om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde vad avser öppnandet av marknaden för inhemsk persontrafik på järnväg och om styrningen av järnvägsinfrastrukturen || 6 || 9 || FR Sénat (1 röst) LT Seimas (2 röster) LU Chambre des Députés (2 röster)[57] SE Riksdagen (2 röster)[58] NL Eerste Kamer (1 röst)[59] NL Tweede Kamer (1 röst)[60] 7 || COM(2012) 614[61] || Förslag till direktiv om en jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsnoterade företag och därmed sammanhängande åtgärder || 5[62] || 5 || CZ Poslanecká sněmovna (1 röst)[63] PL Sejm (1 röst) PL Senat (1 röst) UK House of Commons (1 röst) UK House of Lords (1 röst)[64] 8 || COM(2013) 627 || Förslag till förordning om åtgärder avseende den europeiska inre marknaden för elektronisk kommunikation och för att skapa en uppkopplad kontinent, och om ändring av direktiven 2002/20/EG, 2002/21/EG och 2002/22/EG samt förordningarna (EG) nr 1211/2009 och (EU) nr 531/2012 || 4[65] || 7 || AT Bundesrat (1 röst) IE Houses of the Oireachtas (båda kamrarna – 2 röster) MT Kamra tad-Deputati (2 röster) SE Riksdagen (2 röster) 9 || COM(2013) 27[66] || Förslag till förordning om Europeiska unionens järnvägsbyrå och om upphävande av förordning (EG) nr 881/2004 || 3 || 5 || LT Seimas (2 röster) RO Senatul (1 röst) SE Riksdagen (2 röster)[67] 10 || COM(2013) 31[68] || Förslag till direktiv om järnvägssäkerhet (Omarbetning) || 3 || 5 || LT Seimas (2 röster) RO Senatul (1 röst) SE Riksdagen (2 röster)[69] 11 || COM(2013) 173 || Förslag till förordning om Europeiska unionens organ för samarbete och fortbildning inom brottsbekämpning (Europol) och om upphävande av beslut 2009/371/RIF och 2005/681/RIF || 3[70] || 4 || BE Chambre des Représentants (1 röst) DE Bundesrat (1 röst) ES Congreso de los Diputados och Senado (båda kamrarna – 2 röster) 12 || COM(2012) 615[71] || Meddelande Jämställdhet i näringslivet: ett bidrag till en smart och hållbar tillväxt för alla || 2 || 2 || CZ Poslanecká sněmovna (1 röst)[72] UK House of Lords (1 röst)[73] 13 || COM(2013) 30[74] || Förslag till direktiv om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom Europeiska unionen (Omarbetning) || 2 || 4 || LT Seimas (2 röster) SE Riksdagen (2 röster)[75] 14 || COM(2013) 147 || Förslag till förordning om åtgärder för att minska kostnaderna för utbyggnad av höghastighetsnät för elektronisk kommunikation || 2 || 2 || NL Tweede Kamer (1 röst) UK House of Commons (1 röst) 15 || COM(2013) 262 || Förslag till förordning om produktion och tillhandahållande på marknaden av växtföröknings-material (lagstiftning om växtföröknings-material) || 2 || 2 || AT Bundesrat (1 röst) NL Tweede Kamer (1 röst) 16 || COM(2013) 472 || Förslag till förordning om de avgifter som ska betalas till Europeiska läkemedelsmyndigheten för säkerhetsövervakning av humanläkemedel || 2[76] || 4 || EL Vouli ton Ellinon (2 röster) ES Congreso de los Diputados och Senado (båda kamrarna – 2 röster) 17 || COM(2013) 618[77] || Förslag till direktiv om ändring av rådets rambeslut 2004/757/RIF om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel vad gäller definitionen av narkotika || 2 || 2 || UK House of Commons (1 röst)[78] UK House of Lords (1 röst)[79] 18 || COM(2013) 619[80] || Förslag till förordning om nya psykoaktiva ämnen || 2 || 2 || UK House of Commons (1 röst)[81] UK House of Lords (1 röst)[82] 19 || COM(2013) 721 || Förslag till direktiv om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt vad gäller en standardiserad mervärdes-skatte-deklaration || 2 || 2 || FR Sénat (1 röst) DE Bundesrat (1 röst) 20 || COM(2012) 724 || Förslag till förordning om ändring av vissa lagstiftningsakter inom jordbruks- och fiskestatistik || 1[83] || 2 || ES Congreso de los Diputados och Senado (båda kamrarna – 2 röster) 21 || COM(2013) 48[84] || Förslag till direktiv om åtgärder för att säkerställa en hög gemensam nivå av nät- och informationssäkerhet i hela unionen || 1 || 2 || SE Riksdagen (2 röster) 22 || COM(2013) 71 || Förslag till direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området för skatt på finansiella transaktioner || 1 || 2 || SE Riksdagen (2 röster) 23 || COM(2013) 151 || Förslag till direktiv om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskning, studier, elevutbyte, avlönad och oavlönad yrkesutbildning, volontärarbete och au pair-arbete (Omarbetning) || 1 || 2 || EL Vouli ton Ellinon (2 röster) 24 || COM(2013) 168 || Ändrat förslag till direktiv om insyn i de åtgärder som reglerar prissättningen på humanläkemedel och deras inordnande i de allmänna sjukförsäkringssystemen || 1[85] || 2 || ES Congreso de los Diputados och Senado (båda kamrarna – 2 röster) 25 || COM(2013) 207 || Förslag till direktiv om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG om redovisning av stora företags och koncerners icke-finansiella information och mångfaldspolitik || 1 || 2 || EE Riigikogu (2 röster) 26 || COM(2013) 228 || Förslag till förordning om främjande av medborgares och företags fria rörlighet genom förenkling av godtagandet av vissa officiella handlingar i Europeiska unionen och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 || 1 || 1 || RO Senatul (1 röst) 27 || COM(2013) 260 || Förslag till förordning om djurhälsa || 1 || 1 || AT Bundesrat (1 röst) 28 || COM(2013) 265 || Förslag till förordning om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och välbefinnande, växters sundhet, växtförökningsmaterial och växtskyddsmedel || 1 || 2 || LU Chambre des Députés (2 röster) 29 || COM(2013) 267 || Förslag till förordning om skyddsåtgärder mot växtskadegörare || 1 || 1 || AT Bundesrat (1 röst) 30 || COM(2013) 409 || Förslag till förordning om ändring av förordning (EG) nr 216/2008 inom området flygplatser, flygledningstjänst och flygtrafiktjänster || 1 || 2 || MT Kamra tad-Deputati (2 röster) 31 || COM(2013) 410 || Förslag till förordning om genomförandet av det gemensamma europeiska luftrummet (omarbetning) || 1 || 2 || MT Kamra tad-Deputati (2 röster) 32 || COM(2013) 520 || Förslag till förordning om fastställande av enhetliga regler och ett enhetligt förfarande för rekonstruktion av kreditinstitut och vissa värdepappersföretag inom ramen för en gemensam rekonstruktionsmekanism och gemensam bankrekonstruktionsfond || 1 || 2 || SE Riksdagen (2 röster) 33 || COM(2013) 535 || Förslag till förordning om Europeiska unionens byrå för straffrättsligt samarbete (Eurojust) || 1 || 1 || CZ Senát (1 röst) 34 || COM(2013) 550 || Förslag till förordning om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner || 1 || 1 || FR Sénat (1 röst) 35 || COM(2013) 620 || Förslag till förordning om förebyggande och hantering av introduktion och spridning av invasiva främmande arter || 1 || 1 || AT Bundesrat (1 röst) 36 || COM(2013) 641 || Förslag till förordning om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal || 1 || 1 || UK House of Commons (1 röst) Antal motiverade yttranden om dokument räknade var för sig || 99 Antal motiverade yttranden som avser fler än ett dokument[86] || 11[87] TOTALT antal mottagna motiverade yttranden || 88 [1] COM(2014) XXX final. [2] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/planned_ia/planned_ia_sv.htm. [3] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/commission_guidelines_en.htm. [4] http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/iab/iab_en.htm. [5] COM(2013) 824 final. [6] COM(2013) 721 final. [7] COM(2013) 641 final. [8] Meddelandet Stärkta grunder för smart lagstiftning –
utvärdera bättre, COM(2013) 686 final, 2.10.2013. [9] Se fotnot 44. [10] COM(2013) 534 final. [11] Kommissionen tog emot 88 motiverade yttranden, varav vissa avsåg
fler än ett dokument. [12] COM(2013) 133 final. [13] COM(2012) 788 final. [14] COM(2013) 296 final. [15] CdR 2336/2012, antaget av ReK:s presidium den 30 januari 2013. [16] 1. Översyn av EU:s avfallspolitik och avfallslagstiftning.
2. Hamnpaketet (som ersatte det ursprungligen utvalda Blue Belt-initiativet).
3. Rörlighet i städer.
4. E-fakturering vid offentlig upphandling.
5. Miljö-, klimat- och energibedömningsram för säker och trygg okonventionell
utvinning av kolväten. [17] a) Initiativen bör vara av tydligt politiskt intresse för lokala
och regionala myndigheter. b) Initiativen bör falla under de lokala och regionala
myndigheternas behörighetsområden. c) Initiativen bör ha en potentiell subsidiaritetsdimension. [18] Med denna metod kan man göra en snabb förhandsanalys av
EU-lagstiftningens potentiella inverkan på regionernas utveckling. Den
kombinerar ett standardiserat indikatorbaserat verktyg med ett sätt att
systematiskt samla in sakkunskap genom workshoppar. Det täcker de potentiella
konsekvenserna på allmän nivå med gemensamma indikatorer för de europeiska
Nuts 2-regionerna. [19] CdR 2214/2012. [20] CdR 3766/2013. [21] CdR 5295/2013. [22] CdR 2062/2013. [23] https://portal.cor.europa.eu/subsidiarity/news/Pages/Subsidiarity-Annual-Report-2013.aspx.
[24] Rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av
växtskyddsmedel på marknaden (EGT L 230, 19.8.1991, s. 1). [25] Mål T-420/05 R, Vischim mot kommissionen, REG 2009, s. II‑3841,
punkt 223. [26] Kommissionens förordning (EU) nr 737/2010 av den
10 augusti 2010 om genomförandebestämmelser för Europaparlamentets och
rådets förordning (EG) nr 1007/2009 om handel med sälprodukter
(EUT L 216, 17.8.2010, s. 1). [27] Mål C-491/01, British American Tobacco (Investments) och
Imperial Tobacco, REG 2002, s. I-11453, punkt 179. [28] COM(2013) 534 final. [29] CY Vouli ton Antiprosopon (2 röster), CZ Senát (1
röst), FR Sénat (1 röst), HU Országgyűlés (2 röster), IE Houses
of the Oireachtas (båda kamrarna – 2 röster), MT Kamra tad-Deputati
(2 röster), RO Camera Deputaților (1 röst), SI Državni zbor
(1 röst), SE Riksdagen (2 röster), NL Eerste Kamer (1 röst), NL Tweede
Kamer (1 röst), UK House of Commons (1 röst) och UK House of
Lords (1 röst). [30] Varje nationellt parlament har två röster. Om ett nationellt
parlament har två kamrar tilldelas vardera kammaren en röst. Varje kammare har
rätt av avge motiverade yttranden på egen hand. [31] PL Senat, DE Bundesrat, PT Assembleia da
República, RO Senatul, IT Senato della Repubblica, FR Assemblée
nationale, FI Riksdagen. Fler yttranden har inkommit under 2014. [32] Kommissionen har svarat på dessa synpunkter som inte avser
subsidiaritetsprincipen genom enskilda skrivelser till de nationella
parlamenten. [33] COM(2013) 851 final. [34] COM(2013) 133 final. [35] BE Sénat, FI
Riksdagen, DE Bundesrat, IE Houses of the Oireachtas (båda
kamrarna), LT Seimas, PL Senat, SE Riksdagen, NL Eerste
Kamer och NL Tweede Kamer. [36] IT Senato della Repubblica, DK Folketinget, EE Riigikogu,
RO Senatul och PT Assembleia da República. [37] COM(2012) 788. [38] CZ Poslanecká sněmovna (1 röst), DK Folketinget
(2 röster), EL Vouli ton Ellinon (2 röster), IT Senato della
Repubblica (1 röst), PT Assembleia da República (2 röster), RO Camera
Deputaților (1 röst) och SE Riksdagen (2 röster). [39] AT Bundesrat, CZ Sénat, DE Bundesrat, FR Assemblée
nationale, PL Senat, RO Senat, SK Národná Rada och HU Országgyűlés. [40] BG Narodno Sabranie och IT Camera dei Deputati. [41] Se mål C-491/01, BAT, REG 2002, s. I-11453. [42] COM(2013) 296. [43] FR Assemblée nationale (1 röst), IT Senato della Repubblica
(1 röst), LV Saeima (2 röster), MT Kamra tad-Deputati (2 röster),
PL Sejm (1 röst), ES Congreso de los Diputados och Senado
(båda kamrarna – 2 röster) och SE Riksdagen (2 röster). [44] PT Assembleia da República, PL Senat och DE Bundesrat. [45] För att ett yttrande ska kunna betraktas som ett motiverat
yttrande enligt protokoll nr 2 måste det framgå varför det nationella
parlamentet anser att ett lagstiftningsförslag inte är förenligt med
subsidiaritetsprincipen, och det måste skickas till kommissionen inom åtta
veckor från översändandet av förslaget till de nationella parlamenten. [46] Enligt protokoll nr 2 har varje nationellt parlament två
röster. I ett tvåkammarsystem har vardera kammaren en röst. Om minst en
tredjedel av det totala antal röster som tilldelats de nationella parlamenten
står bakom motiverade yttranden om att ett utkast till lagstiftningsakt inte är
förenligt med subsidiaritetsprincipen, har tröskeln för gult kort uppnåtts,
vilket innebär att utkastet måste omprövas. I och med Kroatiens anslutning den
1 juli 2013 motsvarar 19 av 56 röster en tredjedel av det totala antalet röster
som tilldelats de nationella parlamenten. [47] Varav ett avgavs gemensamt av de två kamrarna i IE Houses of
the Oireachtas och har räknats som ett motiverat yttrande från
två kamrar. [48] För ett utkast till lagstiftningsakt som läggs fram på grundval
av artikel 76 i EUF-fördraget (om frihet, säkerhet och rättvisa) är enligt
protokoll nr 2 tröskeln för gult kort uppnådd om minst en fjärdedel av det
totala antal röster som tilldelats de nationella parlamenten står bakom de
motiverade yttrandena. I och med Kroatiens anslutning den 1 juli 2013 motsvarar
14 av 56 röster en fjärdedel av det totala antalet röster som tilldelats de
nationella parlamenten. [49] Varav ett avgavs gemensamt av de två kamrarna i IE Houses of
the Oireachtas och har räknats som ett motiverat yttrande från
två kamrar. [50] Varav ett avgavs gemensamt av de två spanska kamrarna och har
räknats som ett motiverat yttrande från två kamrar. [51] Fyra av de motiverade yttrandena beträffande detta
kommissionsdokument avsåg även diverse andra kommissionsdokument. [52] Detta motiverade yttrande från LU Chambre des Députés
avsåg både COM(2013) 28 och COM(2013) 29. [53] Detta motiverade yttrande från SE Riksdagen avsåg både
COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 och
COM(2013) 31, dvs. det fjärde järnvägspaketet. [54] Detta motiverade yttrande från NL Eerste Kamer avsåg både
COM(2013) 28 och COM(2013) 29. [55] Detta motiverade yttrande från NL Tweede Kamer avsåg både
COM(2013) 28 och COM(2013) 29. [56] Fyra av de motiverade yttrandena beträffande detta
kommissionsdokument avsåg även diverse andra kommissionsdokument. [57] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från LU Chambre
des Députés både COM(2013) 28 och COM(2013) 29. [58] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från SE Riksdagen
både COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30
och COM(2013) 31, dvs. det fjärde järnvägspaketet. [59] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från NL Eerste
Kamer både COM(2013) 28 och COM(2013) 29. [60] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från NL Tweede
Kamer både COM(2013) 28 och COM(2013) 29. [61] Två av de motiverade yttrandena beträffande detta
kommissionsdokument avsåg även COM(2012) 615. [62] Kommissionen tog emot tre motiverade yttranden beträffande detta
dokument, ett från DK Folketinget, ett från SE Riksdagen och ett
gemensamt från NL Eerste Kamer och NL Tweede Kamer (båda
kamrarna), före den 1 januari 2013. [63] Detta motiverade yttrande från CZ Poslanecká sněmovna
avsåg både COM(2012) 614 och COM(2012) 615. [64] Detta motiverade yttrande från UK House of Lords avsåg
både COM(2012) 614 och COM(2012) 615. [65] Varav ett avgavs gemensamt av de två kamrarna i IE Houses of
the Oireachtas och har räknats som ett motiverat yttrande från
två kamrar. [66] Ett av de motiverade yttrandena beträffande detta
kommissionsdokument avsåg även COM(2013) 28, COM(2013) 29,
COM(2013) 30 och COM(2013) 31. [67] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från SE Riksdagen
både COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30
och COM(2013) 31, dvs. det fjärde järnvägspaketet. [68] Ett av de motiverade yttrandena beträffande detta
kommissionsdokument avsåg även COM(2013) 27, COM(2013) 28,
COM(2013) 29 och COM(2013) 30. [69] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från SE Riksdagen
både COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30
och COM(2013) 31, dvs. det fjärde järnvägspaketet. [70] Varav ett avgavs gemensamt av de två spanska kamrarna och har
räknats som ett motiverat yttrande från två kamrar. [71] De motiverade yttrandena beträffande detta kommissionsdokument
avsåg även COM(2012) 614. [72] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från CZ Poslanecká
sněmovna både COM(2012) 614 och COM(2012) 615. [73] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från UK House
of Lords både COM(2012) 614 och COM(2012) 615. [74] Det motiverade yttrandet beträffande detta kommissionsdokument
avsåg även COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29 och
COM(2013) 31. [75] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från SE Riksdagen
både COM(2013) 27, COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30
och COM(2013) 31, dvs. det fjärde järnvägspaketet. [76] Varav ett avgavs gemensamt av de två spanska kamrarna och har
räknats som ett motiverat yttrande från två kamrar. [77] De motiverade yttrandena beträffande detta kommissionsdokument
avsåg även COM(2013) 619. [78] Detta motiverade yttrande från UK House of Commons avsåg
både COM(2012) 618 och COM(2012) 619. [79] Detta motiverade yttrande från UK House of Lords avsåg
både COM(2012) 618 och COM(2012) 619. [80] De motiverade yttrandena beträffande detta kommissionsdokument
avsåg även COM(2013) 618. [81] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från UK House
of Commons både COM(2012) 618 och COM(2012) 619. [82] Såsom anges ovan avsåg detta motiverade yttrande från UK House
of Lords både COM(2012) 618 och COM(2012) 619. [83] Detta motiverade yttrande avgavs gemensamt av de två spanska
kamrarna och har räknats som ett motiverat yttrande från två kamrar. [84] Ett av de motiverade yttrandena beträffande detta
kommissionsdokument avsåg även JOIN(2013) 1. [85] Detta motiverade yttrande avgavs gemensamt av de två spanska
kamrarna och har räknats som ett motiverat yttrande från två kamrar. [86] Eftersom vissa motiverade yttranden avser fler än ett dokument
anges i tabellen det antal motiverade yttranden som avgetts för varje enskilt
dokument. För att även visa det antal motiverade yttranden som inkommit till
kommissionen har det ytterligare antal motiverade yttranden som avser fler än
ett dokument räknats ifrån. [87] Såsom anges ovan avser detta antal ett motiverat yttrande från
LU Chambre des Députés om både COM(2013) 28 och COM(2013) 29,
ett motiverat yttrande från SE Riksdagen om både COM(2013) 27,
COM(2013) 28, COM(2013) 29, COM(2013) 30 och COM(2013) 31,
dvs. det fjärde järnvägspaketet, ett motiverat yttrande från NL Eerste Kamer
om både COM(2013) 28 och COM(2013) 29, ett motiverat yttrande från NL
Tweede Kamer om både COM(2013) 28 och COM(2013) 29, ett
motiverat yttrande från CZ Poslanecká sněmovna om både
COM(2012) 614 och COM(2012) 615, ett motiverat yttrande från UK House
of Lords om både COM(2012) 614 och COM(2012) 615, ett motiverat
yttrande från UK House of Commons om både COM(2012) 618 och
COM(2012) 619 samt ett motiverat yttrande från UK House of Lords om
både COM(2012) 618 och COM(2012) 619.