EUR-Lex Hozzáférés az európai uniós joghoz
Ez a dokumentum az EUR-Lex webhelyről származik.
Dokumentum 61999TJ0212
Sammanfattning av domen
Sammanfattning av domen
1. Talan om ogiltigförklaring - Rättsakter mot vilka talan kan väckas - Rättsakter som är avsedda att ha tvingande rättsverkningar - Skrivelse från kommissionen i vilken en näringsidkare endast underrättas om på vilket stadium ärendet avseende hans ansökan om att ett visst ämne skall föras in i en av bilagorna till förordning nr 2377/90 befinner sig - Omfattas inte
(Artikel 230 EG; rådets förordning nr 2377/90)
2. Passivitetstalan - Institutionens anmodan - Ställningstagande i den mening som avses i artikel 175 andra stycket i fördraget (nu artikel 232 andra stycket EG) - Begrepp - Ställningstagande efter det att talan har väckts - Talan har inte längre något föremål - Anledning saknas att döma i saken
(Artikel 232 andra stycket EG)
1. Åtgärder som har tvingande rättsverkningar som kan påverka sökandens intressen genom att väsentligt förändra dennes rättsliga situation utgör rättsakter eller beslut som kan bli föremål för en talan om ogiltigförklaring i den mening som avses i artikel 230 EG. En av kommissionen utfärdad skrivelse som endast innebär att upplysningar lämnas om orsakerna till förseningen med klassificeringen av ett ämne i en av bilagorna till förordning nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung, och upplysning om att kommissionen kommer att vidta de förfarandeåtgärder som föreskrivs i denna förordning så fort kommittén för veterinärmedicinska läkemedel utfärdat ett nytt yttrande utgör inte något beslut som kan vara föremål för talan om ogiltigförklaring. Den berördes rättsliga situation förändras inte genom denna skrivelse, genom vilken denne endast underrättas om ärendets gång.
( se punkterna 43-45 )
2. En skrivelse från en institution där det anges att de frågor som uppkommit till följd av en formell underrättelse fortfarande utreds, utgör inte något ställningstagande som avslutar en passivitet i den mening som avses i artikel 232 andra stycket EG. Ett ställningstagande innebär emellertid, när det sker efter det att passivitetstalan har väckts, att institutionens passivitet avslutas och att föremålet för denna talan förfaller och att det därför inte längre finns någon anledning att döma i saken.
( se punkterna 61, 67 och 68 )