EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62006CJ0179
Sammanfattning av domen
Sammanfattning av domen
1. Miljö – Bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter – Direktiv 92/43
(Rådets direktiv 92/43, artikel 6.3)
2. Talan om fördragsbrott – Bevis för fördragsbrott – Kommissionens bevisbörda
(Artikel 226 EG)
1. Enligt artikel 6.3 i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter gäller skyldigheten att på lämpligt sätt bedöma en plan eller ett projekt med avseende på konsekvenserna för ett skyddat område under förutsättning att planen eller projektet kan påverka området på ett betydande sätt. För att denna skyddsmekanism skall utlösas, krävs det att det är sannolikt eller att det finns en risk för att en plan eller ett projekt kommer att ha en betydande påverkan på det berörda området. Frågan huruvida konsekvenserna är betydande för området skall bedömas mot bakgrund av målsättningen att bevara området. När en plan eller ett projekt påverkar området utan att riskera att skada målsättningen att bevara området, skall planen eller projektet följaktligen inte anses kunna ha en betydande påverkan på området i fråga. Bedömningen av en sådan risk skall göras särskilt mot bakgrund av det berörda områdets särart och miljömässiga förhållanden.
(se punkterna 33–35)
2. I mål om fördragsbrott åligger det kommissionen att bevisa det påstådda fördragsbrottet. Det är nämligen kommissionen som skall förse domstolen med alla de uppgifter som denna behöver för att kunna kontrollera om fördragsbrott föreligger, och den kan därvid inte stödja sig på någon presumtion. Kommissionens bevisbörda i ett sådant mål skall vidare fastställas med hänsyn till vilka slags skyldigheter som medlemsstaterna har enligt direktiven och, således, till vilka resultat som medlemsstaterna skall uppnå.
Inom ramen för en talan om fördragsbrott rörande de skyldigheter som anges i artikel 6.3 i direktiv 92/43 om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter, kan således inte kommissionen enbart hävda att det finns programavtal avseende projekt rörande industriella byggnadsarbeten som är belägna i ett särskilt skyddsområde, utan den måste även lämna tillräckligt konkreta uppgifter för att slutsatsen skall kunna dras att dessa avtal har passerat de inledande administrativa reflektionsstadierna och innebär en sådan precision i den aktuella planeringen att det krävs en miljöbedömning av deras verkningar. Vidare skall kommissionen bevisa att en plan eller ett projekt, mot bakgrund av det berörda områdets särart och miljömässiga förhållanden, kan påverka området på ett betydande sätt, med hänsyn till den fastställda målsättningen att bevara området.
(se punkterna 37–39 och 41)