EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 61996CJ0352
Sammanfattning av domen
Sammanfattning av domen
Gemensamma tulltaxan - Gemenskapens tullkvoter - Kvoter för import av ris som öppnats som kompensation för höjningen av vissa avgifter till följd av de nya medlemsstaternas anslutning - Förordning nr 1522/96 - Lagenlighet mot bakgrund av de relevanta reglerna i GATT samt proportionalitetsprincipen och motiveringsskyldigheten - Maktmissbruk - Föreligger inte
(Allmänna tull- och frihandelsavtalet, artikel XXIV.6; överenskommelsen om tolkningen av artikel XXIV, punkt 5 och följande punkter; rådets förordning nr 1522/96, artiklarna 3, 4 och 9)
I artiklarna 3 och 4 i förordning nr 1522/96 om vissa tullkvoter för import av ris och brutet ris, som antogs med tillämpning av de avtal som ingåtts med Australien och Konungariket Thailand till följd av förhandlingar som förts med stöd av artikel XXIV.6 i GATT, föreskrivs att importlicenser endast utges till aktörer som innehar en i ursprungslandet utfärdad exportlicens. I artikel 9 anges interventionskriterier om det finns risk för skadliga effekter på gemenskapens rissektor, bland annat fastställs en kvantitativ tröskel för vissa varor. Med anledning av att gemenskapen, genom att anta denna förordning, har avsett att uppfylla en särskild förpliktelse som den har åtagit sig inom ramen för GATT, det vill säga att med berörda tredje länder komma överens om ömsesidigt godtagbara kompensationer för att beakta höjningen av vissa tullavgifter till följd av de nya medlemsstaternas tillämpning av Gemensamma tulltaxan, skall denna förpliktelse anses vara uppfylld och kan således inte ligga till grund bedömningen av förordningens lagenlighet sedan gemenskapen och tredje länderna ingått ovannämnda avtal.
Vidare har rådet, genom att införa det förvaltningssystem som föreskrivs i artiklarna 3 och 4 och det interventionssystem som föreskrivs i artikel 9 i förordningen, inte åsidosatt proportionalitetsprincipen. Interventionssystemet är inte heller bristfälligt motiverat och rådet har inte gjort sig skyldigt till maktmissbruk genom att anta detta.