EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52015AG0013(02)
Statement of the Council's reasons: Position (EU) No 13/2015 of the Council at first reading with a view to the adoption of a Directive of the European Parliament and of the Council on package travel and linked travel arrangements, amending Regulation (EC) No 2006/2004 and Directive 2011/83/EU of the European Parliament and of the Council and repealing Council Directive 90/314/EEC
Utkast till rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 13/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU samt om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG
Utkast till rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 13/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU samt om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG
EUT C 360, 30.10.2015, p. 37–40
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
30.10.2015 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 360/37 |
Utkast till rådets motivering: Rådets ståndpunkt (EU) nr 13/2015 vid första behandlingen inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om paketresor och sammanlänkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/83/EU samt om upphävande av rådets direktiv 90/314/EEG
(2015/C 360/02)
I. INLEDNING
1. Den 9 juli 2013 lade kommissionen fram ett förslag på grundval av artikel 114 i fördraget samt meddelandet Att anpassa EU:s regler om paketresor till den digitala utvecklingen.
2. Den 6 september 2013 beslutade rådet att höra Ekonomiska och sociala kommittén, som antog sitt yttrande den 11 december 2013. Den 19 september 2013 beslutade rådet att höra Regionkommittén, som beslutade att inte avge något yttrande.
3. Europaparlamentet antog sin ståndpunkt vid första behandlingen den 12 mars 2014 och föreslog då 132 ändringar av kommissionens förslag. I november 2014 utnämnde Europaparlamentet Birgit COLLIN-LANGEN (PPE/DE) till ny föredragande eftersom den tidigare föredraganden, Hans Peter MAYER (PPE/DE), inte ställde upp för omval.
4. Arbetsgruppen för konsumentskydd och konsumentupplysning började granska förslaget i september 2013. Kommissionens konsekvensbedömning granskades under det första arbetsgruppsmötet i ärendet. Denna granskning visade att delegationerna i stort sett var nöjda med de metoder och kriterier som kommissionen använt sig av i sin konsekvensbedömning.
5. Den 4 december 2014 antog konkurrenskraftsrådet en allmän riktlinje som fungerade som mandat för ordförandeskapet att inleda förhandlingar med Europaparlamentet (16054/14).
6. Fyra informella trepartsmöten hölls den 4 februari, 5 mars, 22 april och 5 maj 2015. Vid mötet den 5 maj godkände såväl Europaparlamentet som ordförandeskapet preliminärt ett övergripande kompromisspaket, som skapar en rimlig balans mellan olika intressen.
7. Mot denna bakgrund antog konkurrenskraftsrådet vid sitt möte den 28 maj 2015 en politisk överenskommelse, som återges i 8969/15 och 8969/15 COR 1.
8. Därefter informerade Europaparlamentet genom en skrivelse av den 17 juni 2015 rådet om sin avsikt att godkänna rådets ståndpunkt utan ändringar vid andra behandlingen.
II. SYFTE
9. Förslagets övergripande syfte är att förbättra den inre marknadens funktionssätt och att åstadkomma en hög konsumentskyddsnivå inom paketresebranschen. Det nuvarande direktivet, som antogs 1990, gav resenärer som köpte semesterpaket – i typfallet persontransport och inkvartering – vissa rättigheter. Genom ett domstolsbeslut från 2002 fastslogs att begreppet ”i förväg ordnad kombination” också omfattar resetjänster som på kundens uttryckliga begäran kombinerats av en resebyrå strax innan de båda parterna ingick ett avtal. Trots detta domstolsavgörande rådde det fortsatt oklarheter om i vilken utsträckning de moderna sätten att kombinera resetjänster omfattas av direktivet.
III. ANALYS AV RÅDETS STÅNDPUNKT VID FÖRSTA BEHANDLINGEN
A. Allmänt
10. Kommissionens ursprungliga förslag har ändrats och delvis omarbetats genom den överenskommelse som nåddes mellan rådet och Europaparlamentet. Målet är att minska den rättsliga fragmenteringen, åstadkomma likvärdiga förutsättningar och stärka den europeiska turismmarknaden genom att systematiskt undanröja hinder för den gränsöverskridande handeln och därmed bidra till en korrekt fungerande marknad och en hög konsumentskyddsnivå.
B. Centrala policyfrågor
11. Harmoniseringsnivå (artiklarna 2.3 och 4)
Till följd av en ändring som Europaparlamentet gjort införde rådet en ny särskild artikel om harmoniseringsnivån, varvid man underströk principen om maximal harmonisering, och kompletterade denna artikel med en ytterligare punkt (från direktivet om konsumenträttigheter) om garantier för nationell avtalsrätt. Genom att tillämpa denna princip är målet att göra marknaden mer transparent, särskilt e-marknaden, så att resenärernas tillit stärks och efterfrågan ökar.
12. Definition av ett resepaket – ”click-through”-bokningar (artikel 3.2 b och skäl 13)
Rådet enades på Europaparlamentets begäran om att behålla så kallade click-through-bokningar inom ramen för definitionen av ett paket. En click-through-bokning äger rum när minst två olika typer av resetjänster köps från olika näringsidkare genom länkade bokningsprocesser via internet, och när resenärens namn, e-postadress och betalningsuppgifter inom 24 timmar överförs mellan näringsidkarna. Dessutom lades det till en översynsklausul som innebär att kommissionen tre år efter direktivets ikraftträdande måste bedöma om denna bestämmelse är ändamålsenlig, särskilt definitionen av click-through-bokningar, och eventuellt lägga fram ett lagstiftningsförslag.
13. Sammanlänkade researrangemang (artiklarna 3.5 och 19)
Man har vidareutvecklat definitionen av sammanlänkade researrangemang genom att specificera att de olika resetjänsterna måste väljas och betalas separat av resenären. Vidare specificeras att näringsidkaren på ett målinriktat sätt måste underlätta köpet av ytterligare resetjänster från en annan näringsidkare, och att det resulterande avtalet med en sådan annan näringsidkare måste ingås inom 24 timmar från bekräftelsen av köpet av den första resetjänsten. Denna definition omfattar det fall då en resenär köper olika resetjänster för samma resa eller semester via separata transaktioner där köpet av tjänsterna underlättas av en näringsidkare, men där inga kriterier för ett resepaket föreligger. Målet är att se till att resenären skyddas när denne köper ett sammanlänkat researrangemang, i händelse den näringsidkare som underlättar resan hamnar på obestånd. Följaktligen kommer resenären att ha rätt till hemresa i fall det obestånd som drabbat den näringsidkare som ansvarar för pasagerartransporten gör att resenären blir strandsatt på resmålet. Vidare måste näringsidkaren, innan ett kontrakt om sammanlänkade researrangemang ingås, genom standardformulär informera resenären att denne inte kommer att omfattas av de rättigheter som följer av detta direktiv, förutom när det gäller skydd vid obestånd.
14. Definition av ett resepaket – kombinationer som bildar ett resepaket (artikel 3.2 b v och skäl 18)
Rådet förtydligade definitionen av resepaket i syfte att minska den ekonomiska och administrativa bördan för små företag, särskilt hotell och bed & breakfast-inrättningar.
I synnerhet förtydligar man att en bokad ytterligare resetjänst som utgör mindre än 25 % av värdet av de kombinerade resetjänsterna och som inte utgör ett viktigt inslag i resan, eller en ytterligare resetjänst som valts och köpts efter det att den första resetjänsten fullgjorts, inte ska omfattas av definitionen av ett resepaket.
15. Skydd vid obestånd (artiklarna 17 och 19 samt skälen 38–44)
Ändamålsenligheten i programmet för skydd, och handlingsutrymmet i fråga om hur medlemsstaterna ska arrangera skyddet vid obestånd var viktiga mål för rådet. I texten fastställs därför att skydd vid obestånd bör gälla för alla sannolika omständigheter och återspegla den finansiella risknivå som ryms i näringsidkarens verksamhet, men att detta ansvar inte bör vara obegränsat. Ansvaret hos ett program för skydd vid obestånd bör endast gälla omständigheter som anges i den normala riskbedömningen. Ändamålsenligt skydd vid insolvens bör inte innebära att långsökta risker måste beaktas, eftersom det inte är berättigat att begära att programmen ska täcka oförutsebara kostnader. Ett annat viktigt syfte var att förhindra varje onödig finansiell och administrativ börda för små och medelstora företag. I detta avseende specificeras det i texten att medlemsstaterna bör ta hänsyn till små och medelstora företags särskilda situation när de fastställer regler för det skydd vid obestånd som näringsidkare ska tillhandahålla när det gäller resepaket och sammanlänkade researrangemang.
16. Förhandsinformation (artikel 5)
När det gäller förhandsinformation är syftet med texten att ge resenärerna nödvändig information så att de kan göra informerade val utan att vare sig resenären eller arrangören överbelastas med alltför stora krav på information. Kommissionens förslag har därför effektiviserats, särskilt genom att man strukit krav på förhandsinformation avseende de ungefärliga tidsramarna för att erhålla visum, eftersom dessa perioder skiljer sig markant åt beroende på resenärens nationalitet men ändå är av litet intresse för resenären i detta skede. Rådet och Europaparlamentet enades dock om en hänvisning till allmän information om pass- och viseringskrav, inbegripet ungefärliga tidsramar för erhållande av visum.
17. Inkvartering i samband med oundvikliga och extraordinära omständigheter (artikel 13.7 och skäl 35)
I texten fastställs att inkvartering inom en likvärdig kategori (om möjligt), i händelse av oundvikliga och extraordinära omständigheter som försenar resenärens återresa, begränsas till maximalt tre nätter, såvida inte unionslagstiftningen föreskriver något annat.
18. Ändring av betydande avtalsvillkor (artikel 11.2 och skäl 33)
I det fall betydande avtalsvillkor ändras måste arrangören informera resenären om den rimliga tidsram inom vilken resenären måste informera arrangören om sitt beslut, inbegripet möjligheten att säga upp avtalet.
19. Ersättning för immateriell skada (artikel 14.2 och skäl 34)
Rådet bekräftade resenärens rätt till ersättning för varje skada. Detta gäller även ersättning för immateriell skada eftersom det i ett skäl specificeras att ersättning även bör omfatta immateriell skada, såsom ersättning för att resenären inte har kunnat njuta av resan eller semestern på grund av omfattande problem vid fullgörandet av de relevanta resetjänsterna.
20. Uteslutande av tillfälliga och ideella resepaket och sammanlänkade researrangemang (artikel 2.2 b och skäl 19)
Rådet beslutade att utesluta tillfälliga och ideella resepaket och sammanlänkade researrangemang från direktivets tillämpningsområde eftersom det föreligger ett mindre behov att skydda resenärer i sådana fall. För att ge resenärer möjlighet att göra informerade val bör dock lämplig information offentliggöras om att sådana arrangemang inte omfattas av detta direktiv.
21. Affärsresor (artikel 2.2 c)
Texten gäller i de flesta fall inte affärsresor, varken resepaket eller sammanlänkade researrangemang, som köpts på grundval av ramavtal för anordnande av affärsresa mellan en näringsidkare och en annan fysisk eller juridisk person som agerar för ändamål som avser den egna närings- eller yrkesverksamheten, eftersom sådana affärsresor redan omfattas av en skyddsnivå som är jämförbar med skyddsnivån för semesterpaket.
22. Biluthyrning (artikel 3.1 c)
Villkoren för uthyrning av motorcyklar som kräver körkort för kategori A enligt artikel 4.3 c i direktiv 2006/126/EG är desamma som för biluthyrning. Denna kategori motorcyklar avser större motorcyklar, utan begränsning i fråga om motorstorlek och motoreffekt.
23. Avtal ingångna per telefon (artikel 27.2)
Rådet effektiviserade kraven på information för avtal som ingåtts via distanskommunikation, inbegripet telefon, genom tillämpning av artikel 8.6 i konsumenträttsdirektivet.
24. Införlivande (artikel 28)
Medlemsstaterna kommer att ha en tidsfrist på 24 respektive 30 månader för införlivande respektive tillämpning med tanke på komplexiteten hos och de långtgående konsekvenserna av den föreslagna lagstiftningen, särskilt för nationella förvaltningar och företag.
25. Bilagorna I och II
Rådet har i syfte att göra konceptet ”sammanlänkade researrangemang” funktionellt och praktiskt lagt till två bilagor som med enkelt språk och på ett standardiserat sätt förklarar resenärers och näringsidkares rättigheter när det gäller resepaket och sammanlänkade researrangemang.
IV. SLUTSATS
Vid fastställandet av sin ståndpunkt har rådet fullt ut beaktat kommissionens förslag och Europaparlamentets ståndpunkt vid första behandlingen. Texten återspeglar i sin nuvarande form på ett rättvist och balanserat sätt de olika synpunkter som uttryckts under förhandlingarna och den bör säkerställa att resenärer och företag får tillgång till en enkel men ändamålsenlig och framtidsinriktad ram som även är verkställbar i praktiken.