This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62011CB0612
Case C-612/11: Order of the Court (Eighth Chamber) of 16 February 2012 (reference for a preliminary ruling from the Tribunale di Milano — Italy) — Criminal proceedings against Vincenzo Veneruso (Article 104(3), first subparagraph, of the Rules of Procedure — Freedom of establishment — Freedom to provide services — Betting and gaming — Collection of bets on sporting events — Licensing requirement — Consequences of an infringement of European Union law in the awarding of licences — Award of 16300 additional licences — Principle of equal treatment and the obligation of transparency — Principle of legal certainty — Protection of holders of earlier licences — National legislation — Mandatory minimum distances between betting outlets — Whether permissible — Cross-border activities analogous to those engaged in under the licence — Prohibition under national legislation — Whether permissible)
Mål C-612/11: Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 16 februari 2012 (begäran om förhandsavgörande av Tribunale di Milano — Italien) — brottmål mot Vincenzo Veneruso (Artikel 104.3 första stycket i rättegångsreglerna — Etableringsfrihet — Frihet att tillhandahålla tjänster — Hasardspel — Vadhållning avseende sportevenemang — Koncessionskrav — Konsekvenserna av ett åsidosättande av unionsrätten vid tilldelning av koncessioner — Tilldelning av ytterligare 16300 koncessioner — Likabehandlingsprincipen och skyldighet att tillämpa öppenhetsprincipen — Rättssäkerhetsprincipen — Skyddandet av innehavare av äldre koncessioner — Nationell lagstiftning — Obligatoriskt minimiavstånd mellan vadhållningsställen — Tillåtlighet — Gränsöverskridande verksamhet som kan jämställas med den verksamhet som är föremål för koncession — Förbud enligt nationell lagstiftning — Tillåtlighet)
Mål C-612/11: Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 16 februari 2012 (begäran om förhandsavgörande av Tribunale di Milano — Italien) — brottmål mot Vincenzo Veneruso (Artikel 104.3 första stycket i rättegångsreglerna — Etableringsfrihet — Frihet att tillhandahålla tjänster — Hasardspel — Vadhållning avseende sportevenemang — Koncessionskrav — Konsekvenserna av ett åsidosättande av unionsrätten vid tilldelning av koncessioner — Tilldelning av ytterligare 16300 koncessioner — Likabehandlingsprincipen och skyldighet att tillämpa öppenhetsprincipen — Rättssäkerhetsprincipen — Skyddandet av innehavare av äldre koncessioner — Nationell lagstiftning — Obligatoriskt minimiavstånd mellan vadhållningsställen — Tillåtlighet — Gränsöverskridande verksamhet som kan jämställas med den verksamhet som är föremål för koncession — Förbud enligt nationell lagstiftning — Tillåtlighet)
EUT C 151, 26.5.2012, p. 14–15
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
26.5.2012 |
SV |
Europeiska unionens officiella tidning |
C 151/14 |
Domstolens beslut (åttonde avdelningen) av den 16 februari 2012 (begäran om förhandsavgörande av Tribunale di Milano — Italien) — brottmål mot Vincenzo Veneruso
(Mål C-612/11) (1)
(Artikel 104.3 första stycket i rättegångsreglerna - Etableringsfrihet - Frihet att tillhandahålla tjänster - Hasardspel - Vadhållning avseende sportevenemang - Koncessionskrav - Konsekvenserna av ett åsidosättande av unionsrätten vid tilldelning av koncessioner - Tilldelning av ytterligare 16 300 koncessioner - Likabehandlingsprincipen och skyldighet att tillämpa öppenhetsprincipen - Rättssäkerhetsprincipen - Skyddandet av innehavare av äldre koncessioner - Nationell lagstiftning - Obligatoriskt minimiavstånd mellan vadhållningsställen - Tillåtlighet - Gränsöverskridande verksamhet som kan jämställas med den verksamhet som är föremål för koncession - Förbud enligt nationell lagstiftning - Tillåtlighet)
2012/C 151/23
Rättegångsspråk: italienska
Hänskjutande domstol
Tribunale di Milano
Part i brottmålet vid den nationella domstolen
Vincenzo Veneruso
Saken
Begäran om förhandsavgörande — Tribunale ordinario di Milano — Fri rörlighet för personer — Etableringsfrihet — Frihet att tillhandahålla tjänster — Vadhållningsverksamhet — Nationell lagstiftning enligt vilken utövandet av denna verksamhet kräver ett tillstånd och en licens för allmän säkerhet — Skydd för rättssubjekt som erhållit tillstånd och licenser i enlighet med tilldelningsförfaranden som på ett rättsstridigt sätt uteslutit aktörer i samma sektor — Förenlighet med artiklarna 43 EG och 49 EG (nu artiklarna 49 FEUF och 56 FEUF)
Avgörande
1. |
Artiklarna 43 EG och 49 EG samt likabehandlingsprincipen och effektivitetsprincipen ska tolkas så, att de utgör hinder för en medlemsstat –vilken i strid med unionsrätten har uteslutit en kategori aktörer från tilldelningen av koncessioner för utövandet av en ekonomisk verksamhet, och vilken försöker att åtgärda detta åsidosättande genom att inleda ett förfarande avseende ett stort antal nya koncessioner — att skydda de kommersiella positioner som uppnåtts av befintliga aktörer genom att bland annat föreskriva ett minimiavstånd mellan etableringar tillhörande nya koncessionsinnehavare och etableringar tillhörande befintliga aktörer. |
2. |
Artiklarna 43 EG och 49 EG ska tolkas så, att de utgör hinder mot att, på grund av utövandet av en organiserad vadhållningsverksamhet utan koncession eller tillstånd från polismyndigheten, påföra sådana personer sanktioner som har en koppling till en aktör som uteslutits från en anbudsinfordran i strid med unionsrätten, och detta gäller även efter det att en ny anbudsinfordran genomförts för att åtgärda detta åsidosättande av unionsrätten, i den mån som anbudsinfordran och den påföljande tilldelningen av nya koncessioner inte på ett verkningsfullt sätt åtgärdade det rättsstridiga uteslutandet av denna aktör från den tidigare anbudsinfordran. |
3. |
Det följer av artiklarna 43 EG och 49 EG, av likabehandlingsprincipen, skyldigheten att tillämpa öppenhetsprincipen samt rättssäkerhetsprincipen att villkoren för och det sätt som en sådan anbudsinfordran som är aktuell i det nationella målet genomförs på, och i synnerhet bestämmelserna angående upphörandet av koncessioner som beviljats i enlighet med en sådan anbudsinfordran, såsom bestämmelserna i artikel 23.2 a och 23.3 i förslag till avtal mellan de statliga monopolens självständiga administration och koncessionssökande avseende hasardspel beträffande andra evenemang än hästkapplöpningar, måste formuleras på ett klart, tydligt och otvetydigt sätt, vilket det ankommer på den hänskjutande domstolen att fastställa. |