EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Preparing for an influenza pandemic and other health threats
Beredskap inför influensaepidemier och andra hot mot hälsan
Beredskap inför influensaepidemier och andra hot mot hälsan
This summary has been archived and will not be updated, because the summarised document is no longer in force or does not reflect the current situation.
Beredskap inför influensaepidemier och andra hot mot hälsan
Europeiska kommissionen har antagit två handlingsplaner för att hjälpa EU och medlemsstaterna att hantera allvarliga, världsomfattande hot mot folkhälsan och en eventuell influensapandemi
RÄTTSAKT
Meddelande från kommissionen av den 28 november 2005 om bättre samordning av planeringen av krisberedskapen på folkhälsoområdet i EU [KOM(2005) 605 slutlig - ej offentliggjort i EUT].
Meddelande från kommissionen av den 28 november 2005 om gemenskapens beredskapsplan för influensapandemier [KOM(2005) 607 slutlig - ej offentliggjort i EUT].
SAMMANFATTNING
KRISBEREDSKAPEN PÅ FOLKHÄLSOOMRÅDET I EU
Syfte och tillämpningsområde
Kommissionens meddelande rör samordningen på EU-nivå vid hot mot folkhälsan, och det allmänna målet är att hjälpa medlemsländerna med utarbetandet av allmänna planer för alla slags krissituationer på folkhälsoområdet och integrera EU-aspekten. Meddelandet utgör tillsammans med den tekniska vägledningen den grundstruktur som medlemsländerna ska använda sig av vid utformningen av övergripande eller specifika planer, och den beskriver de centrala aspekter som ska beaktas vid planeringen av krisberedskap inför hot mot folkhälsan.
Kommissionen redogör för de åtgärder som ska integreras eller beaktas i planerna vid utarbetandet av operationella folkhälsoberedskapsplaner när det gäller följande centrala faktorer: informationsstyrning, kommunikation, vetenskapliga utlåtanden, kontakt-, lednings- och kontrollstrukturer, beredskapen i vårdsektorn och beredskapen i och emellan alla övriga sektorer.
Informationsstyrning
Informationsstyrning omfattar insamling, hantering, användning och förmedling av uppgifter om en krissituation. Syftet är att påvisa och kartlägga faror och risker, övervaka krisens utveckling samt att kartlägga vilka medel och resurser som är disponibla.
Det är nödvändigt att medlemsländerna organiserar en adekvat övervakning på folkhälsoområdet innan något konkret sker. Normerna för övervakning på olika områden måste därför omfatta alla relevanta faktorer och tillämpas konsekvent. Dessutom är det nödvändigt med samarbete med och emellan olika informationskällor (folkhälsosektorn, men också externa källor som t.ex. medier, veterinärer och säkerhetstjänster).
Kommunikation
Informationsstyrning fungerar inte om inte pålitliga uppgifter sprids vid rätt tidpunkt. Kommunikationsinfrastrukturen bör därför vara så pålitlig som möjligt, så att kommunikationsvägarna bevaras även i krissituationer, när vissa kommunikationsmedel kan bli satta ur funktion.
De offentliga myndigheterna bör kommunicera effektivt med allmänheten och medierna. Detta förutsätter att man kan upptäcka misstänkta eller ovanliga situationer och händelser på ett tidigt stadium, och att offentliga myndigheter gör det klart att de hela tiden är den primära, om än inte den enda, auktoritativa källan för uppgifter om sådana händelser och deras följder.
Det är av mycket stor betydelse att meddelandena till allmänheten i EU är sammanhängande och precisa. Medlemsländerna, kommissionen och relevanta EU-organ ska sträva efter att samordna sin kriskommunikation så mycket som möjligt.
Vetenskaplig rådgivning
De vetenskapliga utlåtandena och utarbetandet av dem ska integreras i krisstyrningen. Detta innebär
Det finns redan mekanismer och strukturer för vetenskaplig rådgivning på EU-nivå inom olika sektorer:
När det gäller överförbara sjukdomar håller man på att ta fram modeller för hur man ska etablera en samordnad EU-kapacitet och ta fram prognoser i realtid. De ska bidra till arbetet med att ta reda på hur man bäst möter spridningen av sjukdomarna och agenserna, och hjälpa myndigheterna genom att ge nya impulser om hur folkhälsopolitiken kan utvecklas och planeras inför framtiden.
Kontakt-, lednings- och kontrollstrukturer
Ledning och kontroll omfattar alla funktioner och operationer som rör planering och insatser. Det är särskilt upp till lednings- och kontrollnivån att sörja för att sjukdomen eller smittan inte sprids bland befolkningen eller i miljön.
Kraven på god ledning och kontroll omfattar bl.a. följande:
Strukturerna för ledning och kontroll utgör ett stöd för de ansvariga så att dessa kan arbeta effektivt trots komplexa situationer (osäkerhet, motstridiga eller ofullständiga uppgifter osv.). Simulering kan vara ett användbart redskap för att lära sig hantera komplicerade scenarion och ställa upp olika prognoser för det vidare förloppet.
Lednings- och kontrollcentrum i medlemsländerna måste ha goda system för kontakter med andra medlemsstater, kommissionen och EU-organen samt internationella organisationer, särskilt WHO. Gemenskapen har tillgång till många kontaktsystem, som i de flesta fall avser behovet av tidig varning. Hot mot hälsan som inrapporteras via systemet för tidig varning och reaktion eller EU:s system för snabb varning om biologiska och kemiska angrepp eller hot kan leda till att man formellt erkänner att det rör sig om en folkhälsokris, och detta aktiverar de relevanta kontakt- och samordningsstrukturerna på EU-nivå och hos kommissionen. Kommissionen har dessutom inrättat Argus-systemet som binder samman alla EU:s system för snabb varning med ett krissamordningscentrum där samordningsstrukturerna finns.
Beredskapen i vårdsektorn
Planeringen av beredskapen i vårdsektorn omfattar flera aspekter:
Beredskapen i övriga sektorer och emellan sektorerna
De förfaranden som är nödvändiga för att man ska kunna möta folkhälsokriser utanför vårdsektorn fungerar på två sätt:
Vissa åtgärder kräver en insats från andra myndigheter än vården, och det krävs därför samordning mellan de involverade tjänsterna och myndigheterna.
Beredskap i andra länder är av avgörande betydelse om EU ska skyddas mot hälsorisker som kan sprida sig från de berörda länderna till EU. Man måste arbeta för en samordnad insats i och utanför EU för att skydda EU-medborgarnas hälsa mot kända såväl som oförutsedda hot mot hälsan.
PLANERING AV EU:S BEREDSKAP OCH INSATSER VID PANDEMISK INFLUENSA
I mars 2004 antog kommissionen en första plan för beredskap och insatser när det gäller pandemisk influensa. (KOM(2004) 201 slutlig). I detta dokument beskrivs i stora drag kommissionens och medlemsländernas roll i planeringen av pandemiberedskapen, och man fastställer de viktigaste åtgärder som ska genomföras vid på förhand fastställda faser och nivåer inom huvudområdena förvaltning och samordning, tillsyn, förebyggande, begränsning av verkningarna samt insats, kommunikation, civilskydd och forskning. Beredskapsplanen har bl.a. utarbetats på grundval av de definitioner som Världshälsoorganisationen (WHO) fastställt.
Meddelandet av den 28 november 2005 om planering av beredskap och insatser vid pandemisk influensa har till syfte att revidera denna beredskapsplan så att den anpassas till den senaste utvecklingen inom detta område, nämligen
De sex faserna vid en influensapandemi
I beredskapsplanen framlades EU:s förslag till identifiering av var och en av de sex faserna vid en influensapandemi, enligt definitionen från WHO.
Ansvarsområden och insatser på EU-nivå och på nationell nivå
För var och en av pandemifaserna innehåller beredskapsplanen en detaljerad redogörelse för vilka uppgifter som medlemsländerna, kommissionen och CEPCM har. På operationell nivå kommer det att vidtas åtgärder inom följande områden:
BAKGRUND
Terrorangreppen i USA i september 2001 visade att det var nödvändigt att stärka politiken för vårdskyddsområdet och beredskapsplaner samt öka resurserna för att avvärja och begränsa följderna av angrepp av denna art.
Sarsepidemin i 2003 fogade en ny dimension till folkhälsoområdet och ledde till att man grundligt åter övervägde folkhälsoförsvaret mot överförbara sjukdomar. Sars-epidemin underströk värdet av en samordning via det EU-baserade systemet för tidig varning och reaktion. Detta system bidrog till medlemsländernas kunskap om situationen och till att de var beredda att försöka hejda en eventuell spridning av sjukdomen.
På nittonhundratalet har man också haft tre influensapandemier. På senare tid har det varit nödvändigt att omvärdera risken för en världsomfattande influensapandemi som en följd av förekomsten av fågelinfluensa i Asien och spridningen av den på andra ställen i världen. Det är omöjligt att förutsäga tidpunkten för nästa pandemi, men den kommer att få katastrofala konsekvenser inte bara när det gäller mobiliseringen av vården och de sociala tjänsterna, utan också genom omfattande social och ekonomisk oro. Genom att planera beredskapen och insatsen noggrant på EU-nivå och i medlemsländerna kan man begränsa pandemins omfång och verkningar.
Därför har kommissionen antagit två beredskapsplaner som ska göra EU och medlemsländerna redo att möta hot mot folkhälsan i Europa. Den ena planen har till syfte att stärka samordningen på EU-nivå av den allmänna planeringen av krisberedskapen på folkhälsoområdet och berör på ett allmänt plan olika typer av hot mot hälsan, både väntade (t.ex. pandemisk influensa) och oväntade (t.ex. en Sars-liknande epidemi). Den andra planen rör mer specifikt planeringen av beredskap och insatser när det gäller pandemisk influensa.
ANKNYTANDE RÄTTSAKTER
Rådets slutsatser av den 18 oktober 2005 om fågelinfluensa och pandemisk influensa [Ej offentliggjorda i EUT].
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 851/2004 av den 21 april 2004 om inrättande av ett europeiskt centrum för förebyggande och kontroll av sjukdomar [EUT L 142, 30.4.2004].
Kommissionens arbetsdokument av den 26 mars 2004 om gemenskapens beredskapsplan för influensapandemier [KOM(2004)201 slutlig - ej offentliggjort i EUT].
Kommissionens beslut 2000/57/EG av den 22 december 1999 om systemet för tidig varning och reaktion för förebyggande och kontroll av smittsamma sjukdomar enligt Europaparlamentets och rådets beslut nr 2119/98/EG om att bilda ett nätverk för epidemiologisk övervakning och kontroll av smittsamma sjukdomar i gemenskapen [EGT L 21, 26.1.2000].
Senast ändrat den 28.07.2006