This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Development of public health policy in the Community
Utveckling av EU:s folkhälsopolitik
Utveckling av EU:s folkhälsopolitik
This summary has been archived and will not be updated, because the summarised document is no longer in force or does not reflect the current situation.
Utveckling av EU:s folkhälsopolitik
1) SYFTE
Att stimulera en bred debatt om den framtida inriktningen för EU-politiken på folkhälsoområdet i syfte att kunna lämna konkreta förslag när Amsterdamfördraget väl ratificerats.
2) GEMENSKAPSÅTGÄRD
Kommissionens meddelande av den 15 april 1989 om utvecklingen av folkhälsopolitiken i Europeiska gemenskapen
3) INNEHÅLL
Hälsovårdsstrategin för EU måste förändras i grunden för att klara en rad stora förändringar, så som de nya hälsoriskerna, den ökade pressen på hälso- och sjukvårdssystemen, utvidgningen och de nya bestämmelserna i Amsterdamfördraget.
Därför är det nödvändigt att inleda en diskussion om vilken inriktning EU:s folkhälsopolitik ska ges.
Under de senaste decennierna har hälsan hos EU:s befolkning förbättrats enormt. Ett bevis på detta är att den förväntade livslängden vid födseln har ökat med fem år sedan 1970. Det finns all anledning att glädja sig åt det här resultatet, men man får inte glömma att många allvarliga hälsoproblem kvarstår inom EU, exempelvis följande:
Medlemsstaternas hälso- och sjukvårdssystem utsätts för motstridiga krav.
Å ena sidan har den del av BNP som används till hälso- och sjukvårdskostnader fördubblats på 30 år och ökar ständigt. Detta beror huvudsakligen på demografiska faktorer, på kostnaden för ny medicinteknik och på allmänhetens ökade förväntningar.
Å andra sidan gör de allmänna begränsningarna av de offentliga utgifterna att hälso- och sjukvårdssystemen måste reformeras för att kostnaderna ska kunna hållas under kontroll samtidigt som lönsamheten inom sektorn optimeras under ökad konkurrens.
Medlemsstaterna måste hantera det här dilemmat utan att glömma hur viktig folkhälsan är för befolkningens välbefinnande och vilken roll hälso- och sjukvårdssystemen spelar i ekonomin.
EU:s folkhälsopolitik måste ta hänsyn både till utvidgningen och till det internationella sammanhanget.
Hälso- och sjukvårdssystemen i länderna i Central- och Östeuropa når betydligt sämre resultat än i de nuvarande medlemsländerna, huvudsakligen på grund av otillräckliga resurser. Därför står de inför andra typer av problem. Det kommer att bli nödvändigt att hjälpa de här länderna att effektivisera sina hälso- och sjukvårdssystem, men också att undersöka utvidgningens tänkbara effekter på folkhälsan i de nuvarande medlemsstaterna.
För övrigt är det nödvändigt att samarbeta med internationella organisationer, exempelvis Världshälsoorganisationen (WHO), för att bemöta hoten mot hälsan på global nivå.
Folkhälsofrågor har visserligen funnits med i fördragen sedan det europeiska bygget inleddes, men det var inte förrän i och med att Maastrichtfördraget ratificerades som gemenskapen kunde genomföra en verklig folkhälsostrategi. Fem särskilda åtgärdsprogram har antagits (cancer, aids, narkotikamissbruk, främjande av folkhälsan och hälsoövervakning) och tre andra har föreslagits (sällsynta sjukdomar, personskador och miljörelaterade sjukdomar) parallellt med andra initiativ (rapporter om hälsotillståndet i EU, rekommendationer om säkerhet för blodprodukter m.m.). Dessutom finns andra gemenskapsåtgärder som påverkar folkhälsan.
Kommissionen har dragit följande lärdomar av de erfarenheter som gjorts vid genomförandet av åtgärdsramen från 1993:
Under de senaste två åren har flera händelser, bl.a. galna ko-sjukan, bidragit till en ökad medvetenhet om vikten av en folkhälsopolitik på EU-nivå. Den vidgade rättsliga grund som EU:s verksamhet på folkhälsoområdet har fått genom Amsterdamfördraget avspeglar det här ökande intresset.
Kommissionen bedömer att den framtida EU-politiken måste omfatta följande tre områden för att det här behovet ska kunna uppfyllas:
Genomförandet av dessa tre områden skulle göra det lättare att följa EG-fördragets bestämmelser om att integrera hälsoskyddskraven i EU-politiken som helhet.
Det är nödvändigt att föra en debatt med alla berörda institutioner och parter, såväl om ovannämnda politik som om hur den ska genomföras. I ljuset av den debatten ska formella förslag sedan utarbetas så snart som möjligt efter det att det nya fördraget trätt i kraft.
4) sista dag för genomförandet i medlemsstaterna
Icke tillämpligt.
5) dag för ikraftträdande (om inte samma som punkt 4)
6) hänvisningar
Kommissionens meddelande KOM(1998) 230 slutligEj offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning
7) ytterligare åtgärder
Rådets slutsatser av den 26 november 1998 om den framtida ramen för gemenskapens insatser på folkhälsoområdet [Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 390, 15.12.1998]. I detta dokument välkomnar rådet kommissionens arbete och anger följande punkter som kommissionen borde ta hänsyn till i sina framtida förslag på specifika åtgärder:
Rådets slutsatser av den 8 juni 1999 om framtida gemenskapsinsatser på folkhälsoområdet [Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 200, 15.7.1999]. Rådet bekräftar sin inställning när det gäller framtida insatser på hälsoområdet och betonar behovet av öppenhet för att främja bättre kunskap och på så sätt möjliggöra en större delaktighet från medborgarnas sida.
Kommissionen förbereder en serie dokument som rör folkhälsosektorn, nämligen
8) kommissionens åtgärder för tillämpningen