EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62006FJ0125
Judgment of the Civil Service Tribunal (Second Chamber) of 8 November 2007. # Walter Deffaa v Commission of the European Communities. # Public service - Officials. # Case F-125/06.
Personaldomstolens dom (andra avdelningen) av den 8 november 2007.
Walter Deffaa mot Europeiska kommissionen.
Offentlig tjänst - Tjänstemän - Förflyttning.
Mål F-125/06.
Personaldomstolens dom (andra avdelningen) av den 8 november 2007.
Walter Deffaa mot Europeiska kommissionen.
Offentlig tjänst - Tjänstemän - Förflyttning.
Mål F-125/06.
Rättsfallssamling – Personaldelen 2007 I-A-1-00349; II-A-1-01941
ECLI identifier: ECLI:EU:F:2007:190
PERSONALDOMSTOLENS DOM
(andra avdelningen)
den 8 november 2007
Mål F-125/06
Walter Deffaa
mot
Europeiska gemenskapernas kommission
”Personalmål – Tjänstemän – Reform av tjänsteföreskrifterna – Förflyttning – Generaldirektörstjänst – Lönegradsplacering – Artikel 7.1 i tjänsteföreskrifterna – Artikel 29.1 i tjänsteföreskrifterna – Artikel 44 andra stycket i tjänsteföreskrifterna – Artikel 45.1 i tjänsteföreskrifterna – Chefstillägg”
Saken: Talan, som väckts med stöd av artiklarna 236 EG och 152 EA, genom vilken Walter Deffaa har yrkat ogiltigförklaring av det beslut som fattats av kommissionens ordförande den 12 januari 2006 genom vilket Walter Deffaa utnämndes till generaldirektör för tjänsten för internrevision, med verkan den 1 augusti 2004, i den del han i detta beslut placerades i lönegrad A*15 tjänsteklass 4, och i den mån det behövs, ogiltigförklaring av det beslut som fattats av generaldirektören för generaldirektoratet ”Personal och administration” den 23 december 2005 om avslag på Walter Deffaas begäran att flyttas upp en löneklass inom sin lönegrad, med verkan från hans tillsättning som generaldirektör, i enlighet med artikel 44 andra stycket i tjänsteföreskrifterna, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG, Euratom) nr 723/2004 av den 22 mars 2004 (EUT L 124, s. 1).
Avgörande: Talan ogillas. Vardera parten ska bära sin rättegångskostnad.
Sammanfattning
1. Tjänstemän – Ledig tjänst – Tillsättning genom förflyttning – Placering i lönegrad
(Tjänsteföreskrifterna, artiklarna 7.1 och 29; bilagorna XIII, artikel 2.1, och XIII.1)
2. Tjänstemän – Löneklassuppflyttning – Tjänsteman i chefsställning
(Tjänsteföreskrifterna, artikel 44 andra stycket; bilaga XIII, artikel 7.4)
1. En tjänsteman i den tidigare lönegraden A 2, vilken benämns A*15 efter ikraftträdandet av förordning nr 723/2004 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och anställningsvillkoren för övriga anställda, som i sin lönegrad och löneklass innehade en generaldirektörstjänst vid kommissionen, efter att ha sökt en tjänst som utannonserats i den tidigare lönegraden A 1, vilken numera benämns A*16, kan inte med framgång göra gällande att kommissionen var skyldig att placera denne i lönegrad A*16, den närmast högre lönegraden i den aktuella tjänstegruppen, för att denne skulle utföra en generaldirektörs arbetsuppgifter.
Det finns inte någon bestämmelse i tjänsteföreskrifterna som hindrar kommissionen från att utnämna tjänstemän till generaldirektörstjänster i den närmast lägre lönegraden i den aktuella tjänstegruppen, om de inte redan är placerade i en högre lönegrad. En sådan tillsättning i närmast lägre lönegrad i tjänstegruppen kan inte anses oförenlig med principen att alla tjänstemän har rätt att göra karriär inom sin institution, eftersom en tjänsteman i lönegrad A*15, som med bibehållande av sin lönegrad förflyttas till en generaldirektörstjänst, har möjlighet att eventuellt befordras till lönegrad A*16 vid ett senare tillfälle.
Även om det i meddelandet om ledig tjänst har fastställts att den tjänst som skulle tillsättas var i lönegrad A 1, var kommissionen, på grund av att denna lönegrad togs bort den 1 maj 2004 då det nya karriärsystemet infördes, skyldig att tillämpa bilaga XIII.1 i tjänsteföreskrifterna när den fastställde motsvarande lönegrad. En generaldirektörstjänst motsvarar typiskt sett två lönegrader, nämligen lönegraderna A*15 och A*16. Kommissionens fastställande av nivån på den tjänst som skulle tillsättas, vilket ägde rum när kommissionen utarbetade meddelandet om ledig tjänst i enlighet med bestämmelserna i de gamla tjänsteföreskrifterna, har inte kunnat ha verkningar efter den 1 maj 2004. Gemenskapslagstiftaren har nämligen beslutat att den nya karriärstrukturen för tjänstemän i gemenskaperna ska träda i kraft detta datum.
Det kan inte heller med framgång göras gällande att tillsättningsmyndigheten inte kan tilldela en tjänsteman en högre tjänstemans arbetsuppgifter utan att befordra densamme. I tabellen över grundtjänsterna i bilaga XIII.1 till tjänsteföreskrifterna föreskrivs att en och samma lönegrad motsvarar tjänster på olika nivåer, till exempel, när det gäller lönegrad A*15 direktör och generaldirektör.
(se punkterna 58–62)
Hänvisning till Förstainstansrätten 11 juli 2007, Centeno Mediavilla mot kommissionen, T‑58/05, REGP 2007, s. I‑A-0000 och II‑0000, punkt 109
2. Bestämmelserna i artikel 44 andra stycket i tjänsteföreskrifterna, vilka rör löneklassuppflyttning, och i artikel 7.4 i bilaga XIII i nämnda tjänsteföreskrifter, vilka rör chefstillägg, i deras lydelse enligt förordning nr 723/2004 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän och anställningsvillkoren för övriga anställda är nära sammanlänkade och det är inte tillåtet att tillämpa varje bestämmelse för sig utan att beakta den andra.
De ekonomiska förmåner som föreskrivs i dessa båda bestämmelser utgår med identiska belopp och även om villkoren för beviljande skiljer sig åt kännetecknas bestämmelserna av starka likheter när det gäller föremål och syfte, nämligen särskilt att kompensera för de krav som sammanhänger med utövandet av chefstjänster på mellannivå eller hög nivå.
Om man medgav att en tjänsteman som rekryterats före den 1 maj 2004 och som innehar en chefstjänst skulle kunna komma i åtnjutande av både chefstillägg och löneklassuppflyttning, medan tjänstemän som rekryterats efter den 30 april 2004 och som innehar en chefstjänst inte under några omständigheter skulle kunna göra anspråk på chefstillägget, skulle detta, utan att sakliga skäl härför föreligger, ge upphov till olika behandling av tjänstemän vid tillämpningen av de nya bestämmelser som införts vid den administrativa reformen beroende på om tjänstemännen rekryterats före eller efter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna.
(se punkterna 82 och 84–88)