EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0269
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS EU Citizenship Report 2013 EU citizens: your rights, your future
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Rapport om EU-medborgarskapet 2013 EU-medborgare: dina rättigheter, din framtid
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Rapport om EU-medborgarskapet 2013 EU-medborgare: dina rättigheter, din framtid
/* COM/2013/0269 final */
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT REGIONKOMMITTÉN Rapport om EU-medborgarskapet 2013 EU-medborgare: dina rättigheter, din framtid /* COM/2013/0269 final */
MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN TILL
EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN SAMT
REGIONKOMMITTÉN Rapport om EU-medborgarskapet 2013
EU-medborgare: dina rättigheter, din framtid 1. Inledning Medborgarna står och måste stå i centrum
för den europeiska integrationen. Till stöd för detta beslutade
EU-institutionerna att göra 2013 till Europaåret för medborgarna, för att ge ny
kraft åt EU-medborgarskapet och det europeiska projektets medborgardimension.
När EU nu tar stora steg mot en djupgående och verklig ekonomisk och monetär
union[1] med demokratisk legitimitet som en av
hörnstenarna och med siktet inställt på en politisk union är det särskilt
väsentligt att fokusera på vad EU gör för att underlätta medborgarnas liv,
hjälpa dem att förstå sina rättigheter och engagera dem i en debatt om det
Europa de vill leva i och bygga för kommande generationer. EU-medborgarskapet medför nya rättigheter
och möjligheter. Den rättighet som närmast förknippas med EU-medborgarskapet är
rätten att fritt röra sig och bosätta sig i EU. Tack vare den moderna tekniken
och det faktum att det nu är enklare att resa gör den fria rörligheten att
européerna kan vidga sina horisonter bortom nationella gränser, lämna sitt land
under kortare eller längre perioder, resa till och från EU-länder för att
arbeta och utbilda sig, resa i tjänsten eller för nöjes skull eller handla över
gränserna. Den fria rörligheten ökar de sociala och kulturella kontakterna inom
EU och skapar närmare band mellan européerna. Dessutom ger den ömsesidiga
ekonomiska fördelar för företag och medborgare, även de som stannar hemma, i
och med att EU avskaffar allt fler interna hinder. I Maastrichtfördraget från 1993
definierades EU-medborgarskapet, och alla EU-medborgare, både förvärvsarbetande
och andra, gavs en rad rättigheter. Genom Lissabonfördraget och Europeiska
unionens stadga om de grundläggande rättigheterna stärktes EU-medborgarnas
rättigheter[2]. EU-medborgare har framför
allt rätt att –
inte diskrimineras på grund av nationalitet, –
fritt röra sig och uppehålla sig i EU, –
rösta och ställa upp som kandidater i kommunala val
och val till Europaparlamentet oavsett var de bor i EU, på samma villkor som
landets egna medborgare, –
få hjälp av ett annat EU-lands ambassad eller
konsulat utanför EU på samma villkor som medborgare i det landet, om deras eget
land inte har någon representation, –
göra framställningar till Europaparlamentet, vända
sig till Europeiska ombudsmannen och kontakta EU-institutionerna (på vilket som
helst av EU:s officiella språk), och –
tillsammans med andra EU-medborgare organisera
eller stödja ett medborgarinitiativ för att kräva ny EU-lagstiftning, Europeiska unionens domstol har bekräftat den
konstitutionella vikten av EU-medborgarskapet genom att slå fast att ”ställningen
som unionsmedborgare är avsedd att vara den grundläggande ställningen för
medlemsstaternas medborgare”[3]. I en viktig dom nyligen[4]
klargjorde domstolen att artikel 20 i fördraget om Europeiska unionens
funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) utgör hinder för nationella
åtgärder som skulle kunna medföra att unionsmedborgare berövas möjligheten att
faktiskt åtnjuta kärnan i de rättigheter de har tack vare
unionsmedborgarskapet. Kommissionen lade 2010 fram sin första rapport
om EU-medborgarskapet[5] och tillkännagav 25 åtgärder för att
se till att EU-medborgarna kan utöva sina rättigheter i sitt dagliga liv, utan
att möta onödiga hinder. Sedan dess har kommissionen vidtagit åtgärder för att
uppfylla dessa 25 åtaganden[6]. Några
åtgärder som vidtagits: –
Rörligheten har underlättats för officiella
handlingar (t.ex. födelsebevis, dödsattester, äktenskapsbevis och dokument som
rör fast egendom). –
Rättigheterna har stärkts för de omkring 75
miljoner människor som varje år utsätts för brott i EU. –
Byråkratin har minskat för de 3,5 miljoner
människor som varje år registrerar en bil i ett annat EU-land, vilket gett
besparingar på minst 1,5 miljarder euro per år för företag, medborgare och
registreringsmyndigheter. –
Förslag har lagts fram om snabba och billiga
lösningar för att konsumenter ska kunna lösa sina tvister med näringsidkare i
EU utanför domstol, vilket gör att Europas konsumenter kan spara omkring 22,5
miljarder euro per år. –
Enklare tillgång till järnvägssystemet för de
uppskattningsvis 80 miljoner européer som har funktionshinder. –
Hinder har undanröjts för ett effektivt utövande av
valrättigheter vid europeiska och lokala val för de 8 miljoner EU-medborgare
över rösträttsåldern som bor i ett annat EU-land än sitt eget. –
Medborgarna erbjuds användarvänlig information om
sina EU-rättigheter genom en informationspunkt på nätet med samlad information
– Ditt Europa och Europa Direkt. Att göra
EU-medborgarskapet till en realitet i medborgarnas dagliga liv är en
kontinuerlig process. Att det fortfarande finns hinder har bekräftats av ett
omfattande offentligt samråd om EU-medborgarskapet som kommissionen
inledde den 9 maj 2012[7], Eurobarometerundersökningar 2013 om
EU-medborgarskapet[8] och valrättigheter[9]
och möten med berörda intressenter inför utarbetandet av denna rapport, i samarbete
med Europaparlamentet[10], Regionkommittén[11]
och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén[12]. Medborgardialoger[13], som inletts av kommissionen inom ramen för Europaåret för medborgarna[14],
ger ytterligare insikter om medborgarnas farhågor och förslag. I denna rapport
om EU-medborgarskapet 2013 föreslår kommissionen tolv nya åtgärder på
sex huvudområden för att undanröja ytterligare hinder för medborgarnas
utövande av sina EU-rättigheter[15]. Undanröja hinder
för arbetstagare, studerande och praktikanter i EU Människors största
bekymmer i dag är finans- och statsskuldkrisen och dess ekonomiska effekter.
Nio av tio européer ser arbetslösheten eller den ekonomiska situationen som de
viktigaste frågorna för deras region i dagsläget[16].
Européernas främsta förväntning på EU är att unionen ska bekämpa krisen, vilket
också betyder att minska arbetslösheten och framför allt ungdomsarbetslösheten,
som är dubbelt så hög som arbetslösheten bland vuxna (23,5 % jämfört med
9,5 % under första kvartalet 2013). Medborgarna efterlyser en verklig
EU-arbetsmarknad som gör att de kan utnyttja sysselsättningsmöjligheter i andra
EU-länder och bidra till den europeiska ekonomin. De vill också se initiativ
som gör det möjligt för dem att utveckla sin kompetens och få tillgång till
högkvalitativ utbildning i andra EU-länder. Kommissionen lägger nu fram förslag
för att göra det enklare för medborgarna att arbeta och utbilda sig i ett annat
EU-land, och det rör sig om förslag som gynnar EU-medborgarens personliga
utveckling och karriär och den ekonomiska tillväxten i EU som helhet. Minska byråkratin
i medlemsstaterna EU-medborgarna vet att de har rätt till fri rörlighet[17].
Mer än två tredjedelar anser att den fria rörligheten för personer inom EU
medför ekonomiska fördelar för deras land[18]. Medborgarna utnyttjar
aktivt denna rättighet genom att göra miljardtals resor inom EU varje år.
Nästan en av fem tillfrågade vid 2012 års offentliga samråd om
EU-medborgarskapet som utnyttjat sin rätt till fri rörlighet hade dock mött
svårigheter, ofta beroende på utdragna eller oklara administrativa förfaranden.
Medborgarna vill ha lösningar som gör det enklare att resa och bo i EU.
Kommissionen lägger nu fram förslag om minskad byråkrati och enklare
förfaranden i medlemsstaterna. Skydda de sårbara i EU Särskild omsorg om och skydd för sårbara
samhällsmedlemmar är centralt för den europeiska sociala modellen. Vid samråden
har medborgarna pekat på de särskilda svårigheter som människor med
funktionshinder (uppskattningsvis 80 miljoner i EU) möter när de rör sig i EU.
De har också uppgett att vissa medborgare är mer sårbara när det handlar om att
hävda sina rättigheter, framför allt i samband med straffrättsliga förfaranden,
exempelvis på grund av sin unga ålder eller sitt psykiska eller fysiska
tillstånd. Kommissionen föreslår nu åtgärder för att stärka sårbara medborgares
rättigheter. Undanröja hinder
för handel i EU Den gränsöverskridande
näthandeln ökar stadigt i EU. En fjärdedel av medborgarna som handlade på
Internet 2012 beställde varor från säljare i andra EU-länder[19].
EU-medborgarna möter dock fortfarande problem när de handlar på nätet[20].
Därför behövs ett ökat konsumentskydd och bättre information, särskilt om
produkter på områden där utvecklingen går snabbt, t.ex. digital teknik. Enkel
och säker gränsöverskridande handel går hand i hand med enkel och snabb
gränsöverskridande tvistlösning. Kommissionen föreslår nu åtgärder för att se
till att medborgarna får bättre information, i synnerhet när de handlar på
nätet, och enkelt kan söka rättelse när något blir fel. Målinriktad och lättillgänglig information
i EU Mycket har gjorts för att förbättra medborgarnas
medvetenhet om sina EU-rättigheter, i synnerhet genom informationspunkten
Europa Direkt[21] och Ditt Europa[22].
En av tre medborgare säger nu att de är välinformerade om sina EU-rättigheter[23].
Det är en förbättring, men det är inte tillräckligt. Knappt en fjärdedel av de
tillfrågade (24 %) känner sig relativt eller mycket välinformerade om vad
de kan göra om deras EU-rättigheter inte respekteras[24].
Kommissionen överväger nu hur informationen till medborgarna om deras
EU-rättigheter och hur de kan utnyttjas kan effektiviseras och förbättras. Medverka i EU:s demokratiska liv EU-medborgarnas fulla medverkan i EU:s
demokratiska liv på alla nivåer är själva kärnan i unionsmedborgarskapet. Att
främja medborgarnas och det civila samhällets engagemang i en debatt om
Europafrågor ligger rätt i tiden med tanke på Europaåret för medborgarna och
det kommande valet till Europaparlamentet, som utgör viktiga tillfällen för medborgarna
att säga sin mening. Medborgarna ifrågasätter vissa medlemsstaters bruk att
beröva sina medborgare deras rösträtt vid nationella val därför att de har bott
i ett annat EU-land under en period[25]. Vid Europaparlamentets och kommissionens
gemensamma utfrågning den 19 februari 2013 om EU-medborgarskapet diskuterade
medborgare, företrädare för det civila samhället, experter och
Europaparlamentariker om det var berättigat att beröva medborgare deras
rösträtt mot bakgrund av rådande förhållanden. Kommissionen föreslår nu vägar
för att främja EU-medborgarnas medverkan i EU:s demokratiska liv. Rapporten om EU-medborgarskapet 2013 åtföljs av
rapporten om arbetet för ett väl fungerande EU-medborgarskap 2011–2013 (enligt
artikel 25 i EUF-fördraget) med en genomgång av läget när det gäller
tillämpningen av fördragets bestämmelser om EU-medborgarskap de senaste tre
åren. Parallellt med detta har kommissionen också
antagit den årliga rapporten om tillämpningen av EU-stadgan om de grundläggande
rättigheterna[26]. 2. Tolv nya nyckelåtgärder för
att förbättra EU-medborgarnas liv 2.1 – Undanröja
hinder för arbetstagare, studerande och praktikanter i EU Göra det lättare för medborgare, framför allt
unga, att utveckla sin kompetens, hitta ett arbete och bidra till tillväxt i EU Rörliga medborgare gynnar EU:s ekonomi Trots den höga arbetslösheten (över 26
miljoner människor i EU) ökar antalet otillsatta lediga tjänster jämfört med
mitten av 2009, och företagen har svårt att rekrytera kvalificerad personal.
Detta äventyrar tillväxt och innovation i EU-ekonomin. Arbetskraftens rörlighet
kan alltså vara en kraftfull justeringsmekanism för att åtgärda obalanser och
bidra till en bättre matchning mellan arbetstillfällen och kompetens, samtidigt
som dynamiken återställs och EU-medborgarnas sociala svårigheter lindras.
Medborgarnas möjligheter till en smidig övergång till sysselsättning ökar,
liksom möjligheterna till personlig och yrkesmässig utveckling. Det finns starka ekonomiska skäl för
rörlighet. Erfarenheterna från utvidgningarna 2004 och 2007 har visat att
rörlighet inom EU har positiva effekter för ekonomier och arbetsmarknader.
Exempelvis uppskattas BNP i EU-15 ha ökat med nästan 1 % på lång sikt tack
vare rörligheten efter utvidgningarna (2004–2009)[27].
För EU som helhet motsvarar BNP-effekten av den senaste tidens rörlighet inom
EU en kollektiv inkomstökning på omkring 24 miljarder euro för EU-medborgarna[28].
I dag är dock arbetskraftens rörlighet fortfarande låg i EU[29]. EU-medborgarna är fortfarande tveksamma till att
söka arbete i ett annat EU-land eftersom de oroar sig för sin situation om de
inte snabbt hittar ett jobb[30]. För närvarande garanterar
EU-lagstiftningen att medborgare som har rätt till arbetslöshetsersättning och
reser till ett annat EU-land för att söka arbete får behålla sin
arbetslöshetsersättning från hemlandet under tre månader[31].
Trots att EU-lagstiftningen ger medlemsstaterna möjlighet att förlänga denna
rätt till högst sex månader garanteras detta ännu inte i ländernas nationella
praxis[32]. Vid 2012 års offentliga samråd om
EU-medborgarskapet ansåg en majoritet av de tillfrågade (69 %) att den som
söker arbete i ett annat EU-land bör få arbetslöshetsersättning i minst sex
månader. Källa: 2012 års
offentliga samråd om EU-medborgarskapet – Bas: tillfrågade som sökt arbete i ett annat EU-land. Frederico, en ung kock från Portugal,
bestämde sig för att resa till Sverige för att söka nytt arbete. Han bad
arbetsförmedlingen i Portugal om den blankett som skulle göra det möjligt för
honom att få ut sin portugisiska arbetslöshetsersättning i Sverige under tre
månaders tid och registrerade sig hos arbetsförmedlingen i Sverige så snart han
kom dit. Han hittade emellertid inget arbete inom de tre månader som blanketten
gällde. Frederico måste besluta sig för att antingen återvända till Portugal
för att inte förlora sin rätt till arbetslöshetsersättning eller stanna i
Sverige utan rätt till ersättning. Han bestämde sig för att gå på ytterligare
några anställningsintervjuer i Sverige och återvände till Portugal efter fem
månader. Det ledde till att han förlorade sin rätt till arbetslöshetsersättning
i Portugal. Åtgärd 1:
Kommissionen kommer att föreslå en översyn av förordningen om samordning av de
sociala trygghetssystemen[33] och undersöka om överföringen av
arbetslöshetsersättning kan förlängas utöver de tre obligatoriska månaderna, så
att det blir lättare för medborgarna att söka arbete i ett annat EU-land.
Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att utnyttja de gällande reglerna till
fullo så att arbetssökande ges möjlighet att få arbetslöshetsersättning i upp
till sex månader när de söker arbete i en annan medlemsstat[34]. Medborgare som vill förbättra sin
kompetens och sina kvalifikationer utomlands Såsom betonas av kommissionen i dess
sysselsättningspaket Att skapa förutsättningar för en återhämtning med ökad
sysselsättning[35] och dess agenda för ny kompetens och
arbetstillfällen[36] är investeringar i utbildningssystemen
grundläggande för att öka produktiviteten, konkurrenskraften, den ekonomiska
tillväxten och därmed även sysselsättningen. Unga EU-medborgare är beredda att förbättra sin
kompetens och sina kvalifikationer genom att utbilda sig i ett annat EU-land.[37]
Överlag är mer än hälften av de unga européerna villiga att eller angelägna om
att arbeta en annan EU-medlemsstat[38]. Unga människors
villighet att arbeta i ett annat EU-land Källa: 2011 års Eurobarometer – Youth on the
Move. Enligt tillgängliga uppgifter är det bara
uppskattningsvis 10 % av européerna med akademisk examen som har studerat
någon annanstans i EU[39]. När det gäller rörlighet för en hel
utbildning i EU är siffrorna ännu lägre. Det beror delvis på kostnaderna för
att studera i ett annat EU-land. I sitt förslag om programmet Erasmus för alla[40]
har kommissionen föreslagit ett garantisystem för studielån för att ge studenter
på mastersnivå som vill gå en hel utbildning i ett annat EU-land möjlighet att
få banklån på förmånliga villkor. Enligt kommissionens förslag borde upp till
330 000 studenter få denna möjlighet under den sjuåriga programperioden.
Vidare kommer kommissionen att fortsätta att främja rörlighet för unga personer
så att de kan studera, utbilda sig eller delta i frivilligarbete eller
ungdomsutbyten. Lärare och annan undervisningspersonal ska också ges möjlighet
att undervisa eller fortbilda sig utomlands. Tack vare det nya programmet borde
nästan fem miljoner medborgare kunna utnyttja dessa möjligheter under perioden
2014–2020. Unga som är intresserade av praktik i ett annat
EU-land hittar inte alltid relevant information om de möjligheter som finns och
har frågor om arbetsformernas kvalitet och villkor. Studier och undersökningar
visar på ett antal kvalitetsproblem i samband med praktik: brist på pedagogiskt
innehåll och otillfredsställande villkor, framför allt en låg nivå för (eller
avsaknad av) socialt skydd och ersättning[41]. I ett antal EU-länder
(hela 25 % enligt en undersökning av Europeiska ungdomsforumet 2011[42])
är det ännu inte heller obligatoriskt med ett praktikavtal som fastställer
parternas rättigheter och skyldigheter. Låg eller ingen lön väcker farhågor för
att arbetsgivare använder praktik som en form av oavlönat arbete. Det finns ett
trängande behov av att åtgärda dessa brister och förbättra möjligheterna för
unga att utveckla sin kompetens och skaffa sig arbetslivserfarenhet utomlands.
Det är nödvändigt inte bara för att ta itu med de farhågor som medborgarna,
särskilt de unga, ger uttryck för, utan även för att åtgärda den mycket höga
ungdomsarbetslösheten. Nathalie tog examen i Frankrike och funderade
på att inleda sin yrkeskarriär i Spanien eller Tyskland. Eftersom hon aldrig
bott utomlands ville hon först göra praktik men var osäker på om hon fick det
utan att vara inskriven på en utbildning (det är en förutsättning i Frankrike).
Hon visste inte heller vilka rättigheter hon skulle ha som praktikant i de
länderna och om hon skulle få socialt skydd eller ha rätt till ersättning eller
lön. För att göra det lättare för unga att skaffa sig
högkvalitativ arbetslivserfarenhet i ett annat EU-land kommer kommissionen
under 2013 att utveckla kvalitetskriterier för praktikprogram som fastställer
huvuddragen i praktikprogram av hög kvalitet när det gäller att skydda
praktikanters rättigheter och hjälpa dem att göra det bästa av sin
arbetslivserfarenhet. Man kommer även att se över och reformera Eures-nätverket
för att anpassa det till arbetsmarknadens verkliga behov genom förbättrade
jobbmatchningstjänster till förmån för både arbetssökande och företag. Dessutom
kommer man att inleda ett pilotinitiativ med några medlemsstater för att
förbättra informationsutbytet inom Eures i fråga om praktik och
lärlingsutbildningar, i syfte att ytterligare underlägga övergången till arbete
för unga. Kommissionen uppmanar vidare medlemsstaterna att
snabbt införa ungdomsgarantin[43] på ett konsekvent och ambitiöst sätt för
att hjälpa unga att skaffa sig arbetslivserfarenhet. Åtgärd 2: För att hjälpa unga EU-medborgare att utveckla sin kompetens och
ta sig in på arbetsmarknaden kommer kommissionen under 2013 att utarbeta
kvalitetskriterier för praktikprogram. Kommissionen
kommer även under 2013 att lägga fram ett initiativ för att modernisera Eures
så att arbetsförmedlingar på nationell nivå får en förstärkt roll och ökat
inflytande och samordningen av arbetskraftens rörlighet i EU förbättras. Vid
sidan av reformen av Eures kommer kommissionen att inleda ett pilotinitiativ
för att förbättra informationsutbytet om möjligheter till praktik och
lärlingsutbildning genom Eures. 2.2 – Minska
byråkratin i medlemsstaterna Undanröja administrativa hinder och förenkla
förfarandena för EU-medborgare som bor och reser i EU Medborgarnas identitets- och
uppehållshandlingar Den rättighet som närmast förknippas med EU-medborgarskapet är rätten
att fritt röra sig och bosätta sig i EU[44]. Enligt 2013 års
Eurobarometer om EU-medborgarskapet[45] vet nästan nio EU-medborgare av tio att de
har denna rätt till fri rörlighet. Källa: 2013 års Eurobarometer om
EU-medborgarskapet. Nästan en femtedel av alla deltagare i 2012 års
offentliga samråd om EU-medborgarskapet[46] sade sig dock ha haft
problem med att flytta till eller bo i ett annat EU-land (17 %). Här ingår
administrativa hinder med handlingar för medborgare som vill resa eller bevisa
sin identitet i EU. Fri rörlighet och uppehälle var ämnet för 21 % av de
frågor som ställdes till Ditt Europa – Rådgivning[47]
2012 och 13 % av alla ärenden hos Solvit 2012[48]. EU-medborgare som uppehåller sig i ett annat
EU-land än sitt eget i mer än tre månader kan vara skyldiga att registrera sig
hos de lokala myndigheterna och får då ett registreringsbevis. Dessa
registreringsbevis godkänns dock inte alltid som identitetshandlingar i EU
(t.ex. av privata enheter som banker, företag osv.) och kan inte användas som
resehandlingar ens inom EU. Liknande problem uppstår för EU-medborgare som har
identitetskort utfärdade i det egna landet och inte alltid kan använda dem för
ärenden i andra EU-länder. Privata företag vill ogärna godta ”utländska”
handlingar som identitetsbevis eftersom de handlingarnas format inte
harmoniserats på EU-nivå, till skillnad från pass. EU-medborgare som bor i ett
annat EU-land möter också ofta svårigheter när de med kort varsel vill skaffa
eller förnya id-kort eller pass för resor inom EU, framför allt när deras
närmaste konsulat finns i ett annat land. Sanna, som är från Finland och bor i München,
har bokat en resa till Finland, men två dagar före avresan blir hon bestulen på
sitt pass och sitt id-kort. Sanna kan inte få ett nytt pass i tid, eftersom
Finlands enda konsulära representationer i Tyskland som skulle kunna utfärda
ett pass finns i Berlin och Hamburg, och hon kan inte ta sig dit med så kort
varsel. På flygplatsen visar hon bara sitt tyska registreringsbevis, och
flygbolaget låter henne inte gå ombord med hänvisning till
säkerhetsföreskrifter. Vid det offentliga samrådet om
EU-medborgarskapet efterlyste medborgarna lösningar för att förenkla livet och
stärka identifieringen med EU, bl.a. genom enhetliga europeiska handlingar där
det är tillämpligt[49]. Kommissionen kommer bl.a. att överväga om
det skulle vara lämpligt att införa regler om ett gemensamt säkert format för
registreringsbevis som utfärdas till EU-medborgare av medlemsstaterna och för
uppehållshandlingar som utfärdas till deras familjemedlemmar. Detta initiativ
skulle göra det möjligt för EU-medborgare och deras familjer att använda en
enda handling i sitt dagliga liv och lösa problem de möter i sina kontakter med
privata enheter i andra EU-länder, samtidigt som handlingarnas säkerhet skulle
förbättras. För att ytterligare minska de administrativa
bördorna bör EU-medborgare också ges möjlighet att använda sådana säkra
registreringsbevis som resehandlingar vid resor inom EU, om de utfärdas av den
medlemsstat där de är bosatta. Åtgärd 3:
Kommissionen kommer under 2013 och 2014 att arbeta på att ta fram lösningar för
att undanröja hinder som EU-medborgare och deras familjemedlemmar som är
bosatta i ett annat EU-land än sitt eget möter när det gäller identitets- och
uppehållshandlingar som utfärdas av andra medlemsstater, bl.a. genom frivilliga
enhetliga europeiska handlingar för medborgare där det är tillämpligt. Medborgarnas formaliteter vid
gränsöverskridande beskattning EU-medborgare kan bo i ett land, arbeta i ett
annat och äga egendom i ett tredje. Det kan då vara svårt för dem att veta var
de ska betala skatt och hur det ska gå till. Språkhinder och bristande
samarbete mellan skattemyndigheter i olika länder när det gäller att lösa
gränsöverskridande beskattningsfrågor gör det inte enklare. Medborgare kan
också möta avsevärda administrativa hinder, särskilt när de begär
skatteåterbäring från andra länder eller på grund av motstridiga skattesystem i
olika medlemsstater, något som till och med kan leda till att samma inkomst
beskattas två gånger av olika medlemsstater. Av alla ärenden hos Solvit 2012
gällde 9 % skattefrågor. Ditt Europa – Rådgivning, stödtjänster som
konsumentcentrum i gränsregioner och Eures uppger också att de får många
skattefrågor av skiftande karaktär. Svenska Ylva är gift med Martin, som är
slovak. De bor i Sverige och båda är nu pensionerade. Ylva har bara arbetat i
Sverige, men Martin har även arbetat i Slovakien. De vill nu flytta till
Nederländerna för att bo nära sina barnbarn men har många frågor om sin
skattesituation och vet inte vart de ska vända sig. Hur kommer deras pensioner
att beskattas när de har flyttat? Hur blir det med en eventuell arvsskatt? Vad
ska de göra om de drabbas av dubbelbeskattning när de har flyttat? Om de
behåller sin bostad i Sverige, var kommer de då att betala fastighetsskatt och
var kommer inkomsten från den fastigheten att taxeras? Under 2013 kommer kommissionen att identifiera
bästa praxis i EU-länderna när det gäller att hjälpa medborgare i
gränsöverskridande skattesituationer. Uppföljningsdiskussioner kommer att
inledas med nationella myndigheter för att främja ett brett antagande. Bästa praxis
kan innefatta informationspunkter vid nationella förvaltningar specialiserade
på frågor som rör gränsöverskridande beskattning, webbplatser med grundläggande
information för medborgarna och länkar till den lämpligaste kontaktpunkten,
förenklade förfaranden för att begära skattelättnad på grund av
dubbelbeskattning och överskjutande skatt utomlands, kodexar för skattebetalare
med grundläggande rättigheter och skyldigheter samt nära samarbete mellan
EU-länderna för att lösa gränsöverskridande skattetvister. Kommissionen kommer att komplettera detta med
ett nytt EU-omfattande efterlevnadsinitiativ för att se till att alla
medlemsstaters lagar om beskattning av rörliga personer är förenliga med
domstolens rättspraxis och att dessa medborgare inte drabbas av onödiga
administrativa bördor och extra kostnader när de utövar sin rätt att flytta
till andra medlemsstater för att arbeta eller bo där. Åtgärd 4:
Kommissionen kommer under 2013 att ta initiativ för att främja bästa
skattepraxis i gränsöverskridande situationer och säkra en korrekt tillämpning
av EU-lagstiftningen för att göra det enklare för EU-medborgare som rör sig
eller verkar över gränserna att hantera olika skatteregler och framför allt
undvika dubbelbeskattning. Medborgarnas pappersarbete för bilar Trafiksäkerhetsprovningar
genomförs i dag på olika sätt runtom i unionen, med testning av olika
fordonskategorier, olika testintervall, olika testmetoder och olika bedömning
av brister. Det innebär att ett och samma fordon kan komma att testas med olika
resultat i olika EU-länder, vilket resulterar i olika säkerhetsnivåer. En följd
av att olika standarder tillämpas är att EU-länderna inte erkänner varandras
trafiksäkerhetsintyg. Det leder till en onödig administrativ börda och
kostnader för medborgare som reser till ett annat land med bil. Monika från Litauen
arbetar på ett hotell i en österrikisk skidort fem månader om året. Eftersom
den årliga trafiksäkerhetsprovningen av hennes bil ska göras i mars, när hon är
i Österrike, måste hon avbryta sin vistelse och köra hela vägen till Litauen
bara för att få bilen besiktigad. Det vore mycket enklare om besiktningen kunde
göras i Österrike och trafiksäkerhetsintyget automatiskt erkändes i Litauen och
andra EU-länder. Under 2012 lade kommissionen
fram förslag[50] om att fastställa miniminormer för kontroll
av och säkerhet hos bilar (för att höja provningens kvalitet och införa krav
för testutrustningen, förbättra testpersonalens kunskaper och stärka tillsynen
över provningscentrum). Med utgångspunkt i harmoniserade standarder för
kontroll av bilars trafiksäkerhet kommer kommissionen under 2014 att vidta
konkreta åtgärder för att inrätta en elektronisk ”fordonsinformationsplattform”
för att underlätta erkännande av trafiksäkerhetsintyg. Åtgärd 5: Med
utgångspunkt i sitt arbete för att förbättra trafiksäkerheten för
EU-medborgarna kommer kommissionen under 2014 att vidta åtgärder för att
inrätta en ”fordonsinformationsplattform” för att underlätta erkännandet av
trafiksäkerhetsintyg, så att det blir enklare och säkrare för medborgarna att
resa till ett annat EU-land med bil. 2.3 – Skydda de
sårbara i EU Avskaffa hinder för medborgare med
funktionshinder och ytterligare stärka medborgarnas processuella rättigheter,
med beaktande av den särskilda situationen för barn och sårbara medborgare Medborgare med funktionshinder I EU finns omkring 80 miljoner människor med
funktionshinder. De har ofta vissa rättigheter, särskilt inom kollektivtrafiken
eller vid kulturinstitutioner, som är kopplade till deras legitimation för
funktionshindrade. När det gäller parkeringstillstånd för funktionshindrade
infördes ett gemensamt EU-format för nästan 15 år sedan, men legitimationer för
funktionshindrade erkänns bara på nationell nivå och det är därför svårt för
personer med funktionshinder att resa till ett annat EU-land. Seán, en funktionshindrad irländsk
medborgare, vill följa med sina klasskamrater på den årliga skolresan. Han är
emellertid inte säker på att hans irländska legitimation för funktionshindrade
erkänns i andra EU-länder och att han kommer att få samma tillgång till
transport som lokala invånare med funktionshinder. Om Seán hade haft en
EU-legitimation för funktionshindrade skulle han vara säker på att få tillgång
till vissa av de särskilda förmåner som medborgare i det aktuella landet har
rätt till. Kommissionen kommer att inleda ett
pilotinitiativ med sikte på att utveckla en ömsesidigt erkänd EU-legitimation
för funktionshindrade. En sådan legitimation kommer att underlätta
likabehandling av personer med funktionshinder som reser till andra EU-länder
när det gäller tillgång till transport, turism, kultur och fritid. Åtgärd 6:
Kommissionen kommer att underlätta rörlighet för personer med funktionshinder
inom EU genom att under 2014 stödja utvecklingen av en ömsesidigt erkänd EU-legitimation
för funktionshindrade, för att garantera lika tillgång till vissa förmåner i EU
(framför allt inom transport, turism, kultur och fritid). Medborgarnas processuella rättigheter Var och en förutsätts vara oskyldig till dess
att motsatsen bevisats[51]. När nationella regler om oskuldspresumtion
skiljer sig åt kan polisiärt och rättsligt samarbete och ömsesidigt erkännande
av domar kompliceras. Det kan också göra medborgarna osäkra på vilket skydd de
kan få i ett annat EU-land. Rätten till rättshjälp i samband med
straffrättsliga förfaranden[52] varierar dessutom avsevärt mellan
medlemsstaterna, och misstänkta eller tilltalade i ett straffrättsligt
förfarande i ett annat EU-land är i dag inte alltid garanterade effektiv och
snabb rättslig hjälp. Vissa misstänkta eller tilltalade är mer sårbara
eftersom de, på grund av sin ålder eller sitt psykiska eller fysiska tillstånd,
har svårt att förstå, följa eller i praktiken delta i diskussioner. Det kan
påverka deras rätt till en rättvis rättegång och gör det desto viktigare att
oskuldspresumtion och rättshjälp garanteras. I det offentliga samrådet om
EU-medborgarskapet stödde 73 % av de tillfrågade tanken på att ge barn och
sårbara vuxna garantier för en rättvis rättegång i alla EU-länder. Christian, en 16-åring som bor med sina
föräldrar i ett annat EU-land än sitt ursprungsland, greps i hemmet och fördes
till polisstationen för förhör i samband med stölden av en bil som samma dag
påträffats nära hans bostad. Han förhördes i omkring sex timmar och förnekade först
all inblandning i stölden för att senare erkänna att han stulit bilen, efter
det att polisen sagt att ett erkännande skulle få en positiv inverkan på hans
fall. Christian förhördes utan att få möjlighet att kontakta sina föräldrar och
utan advokat. Han informerades inte om sin rätt att tiga och att inte erkänna
sig skyldig. Kommissionen har för avsikt att före utgången av
2013 föreslå ett paket med rättsakter för att garantera oskuldspresumtion och
rättshjälp när en medborgare misstänks eller tilltalas i samband med
straffrättsliga förfaranden i ett annat EU-land och för att stärka barns och
sårbara personers processuella rättigheter. Åtgärd 7:
Kommissionen kommer före utgången av 2013 att föreslå ett paket med rättsakter
för att ytterligare stärka medborgarnas processuella rättigheter när de
misstänks eller tilltalas i samband med straffrättsliga förfaranden, med
beaktande av den särskilda situationen för barn och sårbara medborgare. 2.4 – Undanröja
hinder för handel i EU Medborgarnas småmål Under de senaste tolv månaderna har fyra av tio
medborgare köpt eller beställt varor eller tjänster på Internet för privata
ändamål (40 %). Fler européer köper varor eller tjänster från säljare i
andra EU-länder än för två år sedan (ökning med 4 procentenheter). Nästan
en av tre köper varor på nätet och på traditionellt sätt från företag i andra
medlemsstater (30 %)[53]. Att det har blivit enklare att handla inom
EU kan innebära att det uppstår fler tvister, och de måste lösas snabbt och
enkelt för att medborgarna inte ska avskräckas. Genom EU:s småmålsförordning[54]
infördes ett antal praktiska lösningar för att underlätta lösningen av
gränsöverskridande tvister om värden under 2 000 euro. Exempelvis
avskaffades kravet på erkännande av en dom vid verkställighet utomlands, och
ett skriftligt förfarande baserat på ett standardformulär infördes. Fordringar
från medborgarna som inkommit till kommissionen visar dock att det finns behov
av att stärka de gällande bestämmelserna, i synnerhet för att åtgärda brister
som konstaterats i många medlemsstater. Det kan t.ex. röra sig om svårigheter
att få praktisk hjälp med ansökan, avvikelse från principen om skriftliga
förfaranden, onödiga utfrågningar, otillräcklig användning av telefon- och
videokonferenser för att höra vittnen osv. Tibor, som bor i Ungern, ville köpa en ny tv.
Han hittade den perfekta tv:n i en butik i närheten för 2 750 euro men
bestämde sig för att söka på nätet efter ett bättre pris. Han hittade exakt
samma tv för 2 200 euro och gjorde beställningen på nätet. Tv:n levererades
i tid, men till hans förvåning var den svart och inte silverfärgad som han
beställt. Han returnerade tv:n och bad att få pengarna tillbaka. Säljaren hörde
aldrig av sig. Eftersom säljaren fanns i Portugal undrade Tibor hur han skulle
få rättelse. En vän berättade för honom om det europeiska småmålsförfarandet på
den europeiska e-juridikportalen[55] och de upptäckte snabbt alla fördelar –
det var möjligt att driva fordran i Ungern i stället för i Portugal, utan att
betala advokatkostnader eller ens behöva gå till domstol! Sedan insåg han att
han inte skulle kunna utnyttja det enkla förfarandet eftersom värdet av fordran
inte fick överstiga 2 000 euro. Medborgarna anser att en högre beloppsgräns för
det europeiska småmålsförfarandet skulle göra det lättare för konsumenter att
få rättelse i ett annat EU-land[56]. I 2013 års Eurobarometer om
småmålsförfarandet sade de tillfrågade att följande faktorer skulle vara
viktigast för att få dem att gå till domstol i sitt eget land: möjligheten att
genomföra förfarandet enbart skriftligen, utan att behöva infinna sig i rätten
(37 %), möjligheten att genomföra förfarandet utan att behöva anlita en
advokat (31 %) och möjligheten att genomföra förfarandet på nätet
(20 %). Kommissionen kommer att se över de gällande bestämmelserna för att
ytterligare förenkla det europeiska småmålsförfarandet, se till att de
möjligheter som förfarandet erbjuder utnyttjas till fullo och höja den gällande
beloppsgränsen till 25 000 euro. Förordningen i fråga kommer dessutom att
skapa en rättslig miljö där medborgarna kan genomföra förfarandet på nätet. Åtgärd 8:
Kommissionen kommer före utgången av 2013 att se över det europeiska
småmålsförfarandet för att underlätta tvistlösning i samband med köp i ett
annat EU-land. Medborgare som handlar på Internet Europeiska konsumenter omfattas av lagstiftning
som garanterar dem rättvis behandling, säkra produkter, heltäckande information
före köpet och, såsom beskrivs ovan, rättelse när något blir fel[57].
I februari 2013 antog kommissionen ett paket med åtgärder för att förbättra
säkerheten hos konsumentprodukter, även de som köps på nätet, i syfte att öka
medborgarnas förtroende och främja försäljning[58]. Trots detta skydd möter medborgarna fortfarande
svårigheter, särskilt när de handlar på nätet – det uppger nästan en fjärdedel
av deltagarna (24 %) i 2012 års offentliga samråd om EU-medborgarskapet.
Konsumenterna saknar ofta väsentlig information när de jämför eller köper
digitala produkter (t.ex. audiovisuella nedladdningar som musik, filmer eller
spel). När information finns är den inte alltid begriplig för lekmän. Det är
ofta svårt för konsumenterna att avgöra om produkten kommer att gå att använda
på deras enhet eller att bedöma kvaliteten. Florian letar efter den bästa platsen att
köpa och ladda ner det nya albumet med hans favoritrockband. Det finns för
nedladdning i en stor onlinebutik. Först efteråt inser han att han också måste
köpa musikspelaren från butiken för att kunna spela albumet. Med hjälp av
användarvänlig och relevant information om viktiga egenskaper, kompatibilitet
och funktionalitet skulle Florian enkelt kunna jämföra erbjudanden och köpa
musikfiler av hög kvalitet som går att spela i hans musikspelare. Kommissionen har för avsikt att se till att
konsumenter som köper digitala produkter får väsentlig information på ett
begripligt och jämförbart sätt. Man kommer att hjälpa nationella myndigheter att
säkra efterlevnaden av konsumentskyddsregler genom att ge vägledning om
informationskraven för digitala produkter. Kommissionen kommer också att
utveckla en mall för enhetligt och användarvänligt angivande av väsentliga
uppgifter (t.ex. pris, avtalstyp, ångerrätt, kompatibilitet med hårdvara och
programvara, funktionalitet – t.ex. det digitala format som används,
filkvalitet, filstorlek, möjlighet att föra över filen till andra enheter som
konsumenten äger, möjlighet att göra privata kopior osv.) som ska visas på
skärmen vid rätt tidpunkt (t.ex. i samband med erbjudandet). Detta kommer också att göra det enklare att
jämföra digitala produkter och underlätta utveckling av tillförlitliga
jämförelsewebbplatser. Mer än 80 % av de europeiska konsumenterna använde
prisjämförelsewebbplatser 2010, och fem av tio konsumenter använde dem minst en
gång i månaden[59]. Kommissionen kommer, i samråd med intressenterna,
att fortsätta arbetet för att förbättra öppenheten och tillförlitligheten hos
sådana jämförelseverktyg för konsumenter[60]. Kommissionen har också för avsikt att under
våren 2014 inleda en särskild EU-omfattande informationskampanj för att göra
medborgarna mer medvetna om sina rättigheter som konsumenter och därmed
förbättra förtroendet för den digitala marknaden på nätet. Åtgärd 9:
Kommissionen kommer under våren 2014 att i nära samarbete med nationella
tillsynsmyndigheter och berörda parter utveckla en mall för angivande av
väsentliga krav på nätet för att göra informationen om digitala produkter
tydligare och lätt att jämföra. Man kommer också under våren 2014 att inleda en
särskild EU-omfattande informationskampanj om konsumenträttigheter. 2.5 – Målinriktad
och lättillgänglig information i EU Medborgarnas rätt till fri rörlighet och
lokal förvaltning Serviceenheter vid lokala förvaltningar spelar
en viktig roll när det gäller att tillgodose medborgarnas rätt till fri
rörlighet, eftersom de ofta är den första kontakten för medborgare som bosätter
sig i en ny stad och en huvudsaklig källa till information och stöd. Klagomål
som inkommer till kommissionen och EU:s stödtjänster visar dock att svårigheter
som EU-medborgare möter när de flyttar till ett annat EU-land ofta beror på att
tjänstemän vid de lokala förvaltningarnas serviceenheter inte har tillräcklig
kännedom om EU-medborgarnas rätt till fri rörlighet. Det bekräftas av
resultaten av en undersökning som Regionkommittén genomförde 2012[61]
och av 2012 års offentliga samråd om EU-medborgarskapet. En av fyra medborgare
som bor i ett annat EU-land säger sig ha mött svårigheter (27 %), och
nästan en av två säger att personalen vid lokala förvaltningar inte har
tillräcklig information om deras EU-rättigheter (47 %). Personal vid
lokala förvaltningar bör alltså ges verktyg för att få full förståelse för
reglerna om fri rörlighet. Källa: 2012 års offentliga samråd om
EU-medborgarskapet – Bas: tillfrågade som mött svårigheter i samband med flytt
till eller bosättning i ett annat EU-land. Cécile från Belgien
och hennes man Nicolás, som är argentinsk medborgare, flyttar till ett annat
EU-land, och så snart de inrättat sig där genomgår Nicolás en
anställningsintervju och erbjuds ett arbete i ett lokalt företag. Som svar på
företagets fråga säger dock tjänstemannen i stadshuset att Nicolás behöver ett
uppehållstillstånd, utan att omedelbart inse att det kravet inte gäller
familjemedlemmar till EU-medborgare som utövar sin rätt till fri rörlighet. Det
leder till att Nicolás inte får tjänsten. Kommissionen kommer före utgången av 2014 att
utveckla ett e-utbildningsverktyg för lokala förvaltningar för att se
till att EU-medborgare, vart i EU de än kommer, möts av tjänstemän som har
ordentliga kunskaper om deras rättigheter och om villkor och förfaranden för
utövande av dem. Kommissionen kommer dessutom från och med 2013,
genom sitt system för vänortssamverkan, att stödja utbyte av bästa
praxis mellan kommuner och projekt för att öka kunskapen om medborgarnas
rättigheter och underlätta utövandet av dem. Åtgärd 10:
Kommissionen kommer att vidta åtgärder för att se till att lokala förvaltningar
ges verktyg för att till fullo förstå EU-medborgarnas rätt till fri rörlighet. Medborgare som undrar vart de ska vända
sig för att hävda sina rättigheter Alltför ofta vet inte medborgare vad de ska göra
när deras rättigheter inte respekteras och i synnerhet om de ska vända sig till
nationella myndigheter, EU-institutioner eller andra organ, t.ex. Europeiska
domstolen för de mänskliga rättigheterna. Även när det står klart att det är en
fråga för EU-institutionerna är medborgarna ofta osäkra på vilken institution
de ska vända sig till. Enligt 2013 års Eurobarometer om
EU-medborgarskapet känner sig knappt en fjärdedel av de tillfrågade (24 %)
relativt eller mycket välinformerade om vad de kan göra när deras
EU-rättigheter inte respekteras. Omkring hälften (51 %) anser att de inte
är särskilt välinformerade, medan en fjärdedel (23 %) menar att de inte
alls är välinformerade. Källa: 2013 års
Eurobarometer om EU-medborgarskapet. Dessa slutsatser bekräftades av 2012 års
offentliga samråd om EU-medborgarskapet. Många av de tillfrågade sade också att
de verktyg som nämndes i frågan (Solvit, Europa Direkt, Ditt Europa –
Rådgivning) var nya för dem. Majoriteten av alla tillfrågade uppgav att de
skulle välkomna ett nätbaserat verktyg som skulle göra det möjligt för dem att
enkelt förstå på vilken nivå (EU, nationell eller lokal) deras problem bäst
skulle kunna lösas (63 %). Källa: 2012 års offentliga samråd om
EU-medborgarskapet – Bas: samtliga tillfrågade. Maja, som är slovenska, köpte en liten
lägenhet i Bulgarien men upptäckte efteråt att konstruktionen stred mot flera
byggregler och att fastighetsmäklaren hade känt till det men undanhållit henne
informationen. Hon anser att hennes grundläggande rätt till egendom kränkts men
undrar om hon ska klaga hos Europeiska kommissionen, Europeiska ombudsmannen
eller den bulgariska eller den slovenska ombudsmannen. Hon visste inte att det
hade varit lämpligast att vända sig till nationella konsumentskyddsmyndigheter. Den samlade information på nätet som ges på Ditt
Europa och Europa Direkt, liksom andra tematiska verktyg, ger medborgarna
praktisk information om deras rättigheter och kommer att utvecklas ytterligare. På sin centrala webbplats Europa kommer
kommissionen att ge användarvänlig vägledning för att hjälpa medborgare att
identifiera den lämpligaste tjänsten för att lösa deras problem, antingen EU:s
stödtjänster och institutioner eller nationella och lokala instanser. Åtgärd 11:
Kommissionen kommer under 2013 att göra det tydligare och enklare för
medborgarna att få reda på vart de ska vända sig för att hävda sina rättigheter
genom att ge användarvänlig vägledning på sin centrala webbplats Europa. 2.6 – Medverka i
EU:s demokratiska liv Stärka medborgarnas valrättigheter och främja
deras fulla medverkan i EU:s demokratiska liv Medborgarna och
deras politiska deltagande i EU Att stödja
EU-medborgarnas fulla medverkan i EU:s demokratiska liv på alla nivåer är
själva kärnan i unionsmedborgarskapet. Att engagera medborgarna, stärka
dialogen med det civila samhället och främja mediernas frihet och mångfald är
centralt för en initierad politisk debatt i en demokratisk process. Att delta i
valen till Europaparlamentet är det främsta sättet för medborgarna att bidra
till utformningen av EU:s politik och utgör grundvalen för representativ
demokrati i EU. Nästan sex av tio EU-medborgare anser att det bästa sättet att
göra sig hörd hos EU:s beslutsfattare är att rösta i valen till
Europaparlamentet[62]. Kommissionen utfärdade nyligen
rekommendationer för att ytterligare öka öppenheten i samband med valen till
Europaparlamentet och stärka banden mellan medborgarna och EU, vilket
understryker den viktiga roll som spelas av de politiska partier som verkar på
europeisk nivå[63]. Kommissionen kommer också att fortsätta
att främja användningen av EU:s medborgarinitiativ. För att öka
medvetenheten om EU-medborgarskapet och de konkreta rättigheter det medför för
alla EU-medborgare, särskilt valrättigheterna, och om möjligheterna att delta i
EU:s beslutsprocess, kommer kommissionen att utarbeta och främja spridning av
en handbok där de rättigheter som följer med EU-medborgarskapet presenteras på
ett tydligt, kortfattat och lättbegripligt sätt. Handboken skulle kunna spridas
av nationella myndigheter till alla unga EU-medborgare som uppnår
rösträttsålder men även vid andra tillfällen, t.ex. när nyfödda registreras,
pass utfärdas och medborgarskap i en medlemsstat förvärvas. Den skulle också
kunna ingå i skolornas läroplaner, framför allt i medborgarskapsundervisningen. Medborgarna och
deras rätt att delta i valen i sitt ursprungsland i EU Européerna anser
generellt att EU-medborgare inte bör förlora sin rösträtt i nationella val i
det land där de är medborgare bara därför att de har flyttat till ett annat
EU-land. Källa: 2012 års offentliga samråd om EU-medborgarskapet
– Bas: samtliga tillfrågade. Källa: 2013 års
Eurobarometer om valrättigheter. Ett danskt par
hittade intressanta sysselsättningsmöjligheter vid ett företag i Polen och
flyttade dit, medan deras dotter stannade kvar i Danmark för att avsluta sina
studier. De reser ofta till Köpenhamn för att träffa familj och vänner och
fortsätter att nära följa den politiska och sociala utvecklingen i Danmark, dit
de så småningom tänker återvända. De får emellertid inte rösta i nationella
val, eftersom danska medborgare enligt gällande lagstiftning får vara kvar i
röstlängden bara om de förklarar att de har för avsikt att återvända inom två
år. Nationella principer om berövande av rösträtt
motiveras ofta med att kopplingen till ursprungssamhället försvagas efter en
tid utomlands. Detta argument bör omprövas mot bakgrund av dagens
socioekonomiska och tekniska förhållanden, det faktum att det är lättare för
människor att röra sig och det allt större sociala och kulturella utbytet i EU.
Bosättning i ett annat EU-land kräver inte längre att man helt klipper banden
med sitt ursprungsland, vilket kan ha varit fallet tidigare. EU-medborgare bör
nu själva kunna välja om de vill fortsätta att delta i det politiska livet i
det land där de är medborgare eller satsa på det politiska livet i
värdsamhället. Diskussionerna vid Europaparlamentets och kommissionens
gemensamma utfrågning om EU-medborgarskapet den 19 februari 2013 belyste också
det orimliga i att beröva EU-medborgare grundläggande politiska rättigheter
just för att de utövat den grundläggande EU-rättigheten till fri rörlighet. De
som utövat sin rätt till fri rörlighet kan hamna i en mindre gynnsam situation
än om de stannat hemma eller förkortat sin vistelse i ett annat EU-land. Det
har förekommit nationella rättstvister där det ifrågasatts om nationella
principer om berövande av rösträtt är förenliga med EU-lagstiftningen[64],
men ännu har ingen fråga hänskjutits till domstolen för förhandsavgörande. Medborgarna
och deras rätt att delta i valen i det EU-land där de är bosatta Med EU-medborgarskapet följer EU-medborgares
rätt att rösta och ställa upp som kandidater i lokala val och val till
Europaparlamentet i värdlandet på samma villkor som landets egna medborgare.
Tanken var att dessa rättigheter skulle ge faktisk verkan åt principen om
icke-diskriminering mellan medborgare och icke-medborgare och ge EU-medborgarna
bättre möjligheter att integreras och delta i det demokratiska livet i
värdlandet[65]. De viktigaste nivåerna för politiskt
deltagande, dvs. den nationella nivån och – i de 13 medlemsstater där regioner
har lagstiftningsbefogenheter – den regionala nivån, omfattas dock inte av
rättigheterna[66]. Denna asymmetri innebär
att EU-medborgare som redan är samhällsmedlemmar på lokal nivå berövas en
effektiv röst när det gäller beslut av den nationella lagstiftande församlingen
som direkt berör dem. Denna skillnad i fråga om likabehandling och politiskt
deltagande för EU-medborgare som utövar sin grundläggande EU-rättighet att
fritt röra sig och uppehålla sig i EU antar allt större proportioner i och med
att den europeiska integrationen fortskrider och det blir allt viktigare att
främja EU-medborgarnas medverkan i unionens demokratiska liv. I 2012 års offentliga
samråd om EU-medborgarskapet och 2013 års Eurobarometer om valrättigheter ansåg
72 % respektive 67 % av de tillfrågade att EU-medborgare bör ha rätt
att rösta i nationella val i sitt värdland, även om de inte är medborgare i det
landet. Det är en tydlig ökning sedan 2010 (med 17 procentenheter). Källa:
2012 års offentliga samråd om EU-medborgarskapet – Bas: samtliga tillfrågade. Källa:
2013 års Eurobarometer om valrättigheter. När det gäller
regionala val sade 64 % av de tillfrågade i 2013 års Eurobarometer om
valrättigheter att EU-medborgare bör få rösträtt (förutsatt att sådana val
hålls i landet i fråga). Även detta är en tydlig ökning sedan 2010 (med 10
procentenheter). Källa: 2013 års Eurobarometer om
valrättigheter. Om EU-medborgare som
bor i ett annat EU-land ges rätten att själva, beroende på vilka band de
behållit med den medlemsstat där de är medborgare och vilka band de har byggt
upp med bosättningsmedlemsstaten, bestämma i vilket av de två länderna de vill
utöva sina viktigaste politiska rättigheter, skulle medborgarnas integration
och medverkan i unionens demokratiska liv stärkas. Strävan mot ett stärkande av
de rättigheter som följer med EU-medborgarskapet kommer också till uttryck i
fördraget (t.ex. artikel 25 i EUF-fördraget). I samband med den bredare
diskussionen om Europeiska unionens framtid kommer kommissionen att undersöka
möjligheter för EU-medborgare att delta i nationella och regionala val i det
land där de är bosatta. Medborgarna och
deras möjligheter att delta i en europeisk debatt I dag känner sig
68 % av EU-medborgarna inte tillräckligt välinformerade om Europafrågor.
Av de som har en negativ bild av EU säger 74 % att de inte är välinformerade om
EU. Trots ökad användning av Internet och sociala medier, i synnerhet bland
unga medborgare, är tv fortfarande det första valet för de flesta (58 %)
när det gäller att få information om Europafrågor[67].
I direktivet om audiovisuella medietjänster[68] främjas mediepluralism
genom att nationella marknader öppnas för programföretag och tillhandahållare
av beställvideo från andra EU-länder. Tack vare Internet är det också lättare
att få tillgång till innehåll från andra medlemsstater. De nationella
tv-kanalernas rapportering i Europafrågor har dock ofta ett nationellt
perspektiv och riktar sig till en nationell publik. Om medborgarna får
information om Europafrågor ur ett europeiskt perspektiv men också ur flera
olika nationella perspektiv från andra medlemsstater skulle det europeiska
offentliga rummet kunna växa, och det skulle bidra till en mer initierad
demokratisk debatt.[69] Åtgärd 12:
Kommissionen kommer att - främja
EU-medborgarnas medvetenhet om de rättigheter som följer med
EU-medborgarskapet, särskilt valrättigheterna, genom att på Europadagen i maj
2014 lägga fram en handbok där dessa rättigheter presenteras på ett tydligt och
enkelt sätt, - föreslå
konstruktiva sätt att göra det möjligt för EU-medborgare som bor i ett annat
EU-land att till fullo medverka i EU:s demokratiska liv genom att låta dem
behålla sin rösträtt i nationella val i ursprungslandet, och - under 2013
undersöka sätt att stärka och utveckla det europeiska offentliga rummet, med
utgångspunkt i befintliga nationella och europeiska strukturer, för att det offentliga
samtalet inte längre ska vara uppdelat längs nationella gränser. 3. Slutsats: ett stärkt
EU-medborgarskap Med rapporten om EU-medborgarskapet 2013
och det omfattande samråd som bidragit till den utgår kommissionen från
medborgarnas erfarenheter för att se till att de till fullo kan utnyttja sina
EU-rättigheter och de fördelar som unionsmedborgarskapet ger dem i det dagliga
livet. Rapporten och debatterna i anslutning till den
ingår, tillsammans med Europaåret för medborgarna[70]
och de pågående medborgardialogerna[71], i arbetet för att
inför 2014 års val till Europaparlamentet engagera medborgare tillsammans med
politiker, experter och det civila samhället i en verklig debatt om vägen
mot en starkare och allt närmare union med medborgarna i centrum för sina
insatser. Som ordförande José Manuel Barroso betonade i
sitt tal 2012 om tillståndet i unionen måste Europa ”bli alltmer demokratiskt”.
Européerna kommer att gå vidare med projektet om de ser vilka konkreta fördelar
det medför för dem själva och deras familjer, om de kan identifiera sig med
dess mål och vision och om de är engagerade i processen. BILAGA 1 Uppföljning
av rapporten om EU-medborgarskapet 2010: 25 åtgärder som slutförts I rapporten om EU-medborgarskapet 2010
skisserades 25 åtgärder som kommissionen planerade för att undanröja de främsta
hinder som EU-medborgarna möter när de vill utöva sina EU-rättigheter i olika
sammanhang i sina dagliga liv. I denna bilaga redovisas de huvudsakliga
åtgärder som kommissionen vidtagit för att fullgöra sina åtaganden från 2010[72]. Makars
förmögenhetsförhållanden – åstadkomma rättslig klarhet om vad som gäller när
makar kommer från olika medlemsstater – åtgärd
1 Kommissionen antog den 16 mars 2011 två
förslag till förordningar om domstols behörighet, tillämplig lag samt
erkännande och verkställighet i mål om - makars förmögenhetsförhållanden[73], och - förmögenhetsrättsliga verkningar av
registrerade partnerskap[74]. De föreslagna förordningarna syftar till att
hjälpa internationella par som försöker lösa förmögenhetsfrågor i samband med
äktenskapsskillnad, hemskillnad eller bortgång att identifiera tillämplig lag
och behörig domstol. De innehåller också regler om erkännande och
verkställighet av domar som gäller ett pars förmögenhet i alla medlemsstater
genom ett enhetligt förfarande. Det betyder att par skulle kunna spara
uppskattningsvis 2 000–3 000 euro per mål i genomsnitt, beroende på
målets komplexitet. Undanröja
besvärliga och kostsamma formaliteter för användning av handlingar rörande
civilstånd och underlätta tillgång till domstolsprövning i andra medlemsstater
– åtgärderna 2 och 3 Åtgärd 2 Den 14 december 2010 utfärdade kommissionen en
grönbok, Minskad byråkrati för medborgarna: att underlätta fri rörlighet
i fråga om officiella handlingar och erkännande av verkningarna av
civilståndshandlingar[75], och inledde ett offentligt samråd
fram till den 10 maj 2011. Den 24 april 2013 lade kommissionen fram ett
förslag till förordning[76] som kommer att göra det lättare för
medborgare att säkra erkännande av officiella handlingar som krävs i
gränsöverskridande situationer (t.ex. födelseattester, dödsattester eller
vigselbevis samt handlingar som rör fastigheter). De föreslagna reglerna
innebär minskad byråkrati genom enklare administrativa förfaranden. De kommer
även att leda till minskade översättningskostnader i samband med användning av
officiella handlingar inom EU. Genom förslaget fastställs också flerspråkiga
EU-standardformulär som medborgare kan begära för bl.a. födelse, vigsel och
bortgång. Åtgärd 3 Kommissionen lanserade i juli 2010 den europeiska e-juridikportalen,
där relevant rättsinformation om möjligheter till rättslig prövning i EU samlas
på ett och samma ställe. Medborgare som ska hantera händelser som skilsmässa,
bortgång, rättstvist eller flytt och som behöver hävda sina rättigheter inför
en domstol i ett annat EU-land, kan där snabbt få svar på ett antal frågor. De
kan t.ex. hitta en rättstillämpare i ett annat land, få reda på hur man
undviker kostsamma domstolsärenden genom medling, var talan ska väckas, vilken
medlemsstats lagstiftning som är tillämplig i deras fall och om de har rätt
till rättshjälp. Stärka skyddet för
misstänkta, tilltalade och brottsoffer – åtgärderna 4 och 5 Åtgärd 4 Kommissionen lade den 8 juni 2011 fram ett förslag till
direktiv[77] om rätt till advokat i straffrättsliga
förfaranden och rätt till kontakt med tredje part vid frihetsberövande för
att se till att alla tilltalade i brottmål har samma grundläggande rättigheter,
oavsett deras nationalitet och i vilket EU-land förfarandena genomförs. Detta
förslag innehåller EU-omfattande miniminormer när det gäller rättigheterna för
misstänkta och tilltalade att få tillgång till advokat och för frihetsberövade
personer att kontakta en tredje part som de själva utsett, t.ex. en släkting,
arbetsgivare eller konsulär myndighet[78]. Åtgärd 5 Den 18 maj 2011 lade kommissionen fram - ett meddelande om stärkta rättigheter
för brottsoffer i EU[79], där kommissionens ståndpunkt när
det gäller insatser för brottsoffer beskrivs, - ett förslag till direktiv om
miniminormer för brottsoffers rättigheter samt stöd till och skydd av
brottsoffer[80], som syftar till att förstärka
gällande nationella bestämmelser med EU-omfattande miniminormer, så att alla
offer har samma grundläggande rättigheter, oavsett deras nationalitet och i
vilket av EU-länderna brottet äger rum, och - ett förslag till förordning om
ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förfaranden[81]
(som kompletterar 2012 års direktiv om den europeiska skyddsordern[82],
som gäller skyddsåtgärder i brottmål). Syftet med förslaget är att säkerställa
att våldsoffer kan förlita sig på skyddsåtgärder som utfärdats mot förövaren
även om de reser eller flyttar till ett annat EU-land. Till följd av kommissionens förslag antogs den
25 oktober 2012 direktiv 2012/29/EU[83] om fastställande av miniminormer för
brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem. De
minimiregler som fastställs i det direktivet garanterar bl.a. att offer
behandlas respektfullt, får information om sina rättigheter och om ärendet och
aktivt kan medverka i förfarandet. De garanterar också att stöd till
brottsoffer ges i alla medlemsstater och att offer med specifika skyddsbehov på
grund av sin sårbarhet (däribland barn) identifieras och får ett tillräckligt
skydd. Undanröja beskattningsproblem i
gränsöverskridande situationer, särskilt när det gäller beskattning av bilar[84],
och förenkla omregistreringsförfaranden för bilar – åtgärd 6 Kommissionen offentliggjorde den 20 december
2010[85] meddelandet Avskaffande av
gränsöverskridande skattehinder för EU-medborgare, där man
identifierade de allvarligaste skatteproblem som EU-medborgare möter i gränsöverskridande
situationer och tillkännagav sin avsikt att lägga fram förslag på vissa
specifika områden samt, mer allmänt, att hjälpa medlemsstaterna att göra sina
skattesystem mer förenliga med varandra och att samarbeta bättre för
EU-medborgarnas skull. Kommissionen identifierade också överträdelser av
EU-lagstiftningen och vidtog åtgärder mot de berörda medlemsstaterna där det
var nödvändigt. I meddelandet om dubbelbeskattning på den
inre marknaden av den 11 november 2011[86] belystes de främsta
problemen med dubbelbeskattning i EU och konkreta åtgärder som kommissionen
kommer att föreslå för medlemsstaterna för att ta itu med dem. Exempelvis
föreslogs att ett forum för dubbelbeskattning inrättas och att medlemsstaterna
antar en uppförandekod och en tvistlösningsmekanism. Den 15 december 2011 antog kommissionen ett
heltäckande initiativ om arvsbeskattning, inklusive en rekommendation[87]
för att ge medlemsstaterna incitament att ta itu med problemen med dubbel eller
flerfaldig beskattning av samma arv. Kommissionen gav också medlemsstaterna
vägledning om hur de ska göra sina system för arvsskatt icke-diskriminerande.
Dessutom gjorde kommissionen en översyn av medlemsstaternas skattebestämmelser
vid gränsöverskridande arvsskiften och vidtog åtgärder mot medlemsstaterna i
fråga där det var nödvändigt. Under 2014 kommer kommissionen att lägga fram en
rapport. Kommissionen inledde ett offentligt samråd som pågick från den 3
mars till den 26 maj 2011 för att identifiera de huvudsakliga svårigheter som
EU-medborgarna möter i samband med registrering av bilar som tidigare
registrerats i en annan medlemsstat. Med den utgångspunkten antog kommissionen
den 4 april 2012 ett förslag till en förordning om avsevärt förenklade
omregistreringsförfaranden[88]. Syftet med detta initiativ är att
minska onödiga administrativa bördor, vilket kan ge besparingar på totalt minst
1,5 miljarder euro per år för företag, medborgare och registreringsmyndigheter. För att ta itu med de svårigheter som EU-medborgare möter i samband med
gränsöverskridande beskattning av bilar lade kommissionen den 14 december 2012
fram meddelandet Att stärka den inre marknaden genom att undanröja
gränsöverskridande skattehinder för personbilar[89],
för att klargöra EU-reglerna om bilskatter och identifiera bästa praxis som
medlemsstaterna bör införa. Det handlar t.ex. om att informera medborgarna om
deras rättigheter och skyldigheter i samband med tillämpningen av bilskatter i
gränsöverskridande situationer och att återbetala en del av
registreringsavgiften för bilar som permanent överförs till en annan
medlemsstat, för att undvika dubbelbeskattning. I det bifogade arbetsdokumentet
från kommissionens avdelningar[90] ger kommissionen en översikt över det
rättsliga skydd som EU-medborgare och ekonomiska aktörer har tillgång till
enligt EU-lagstiftningen. Hjälpa
EU-medborgarna att till fullo dra nytta av gränsöverskridande sjukvård och
e-hälsoteknik – åtgärd 7 Direktiv 2011/24/EU om patienträttigheter
vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård[91] trädde i kraft den 24 april 2011 och ska införlivas med nationell
lagstiftning senast den 25 oktober 2013. Det klargör patienters rättigheter att
få tillgång till säker, högkvalitativ behandling över EU:s gränser och få
ersättning för den. Genom direktiv 2011/24/EU inrättades ett nätverk
av nationella myndigheter med ansvar för e-hälsa – nätverket för e-hälsa.
Ett av nätverkets mål är att utarbeta riktlinjer med en minimiuppsättning
patientuppgifter för att underlätta gränsöverskridande utbyte av sådana
uppgifter mellan medlemsstaterna[92]. Nätverket kommer dessutom att stödja
medlemsstaterna i utvecklingen av gemensamma metoder för identifiering och
autentisering för att underlätta överföring av uppgifter. Kommissionen offentliggjorde dessutom den 6
december 2012 ett arbetsdokument från kommissionens avdelningar om den
gällande EU-lagstiftningens tillämplighet på telemedicintjänster[93]
för att klargöra regelverket för telemedicintjänster som tillhandahålls över
gränser. Detta dokument åtföljde kommissionens handlingsplan för e-hälsa
2012–2020, som beskriver EU:s vision för att öka användningen av e-hälsa och
patienternas och hälso- och sjukvårdspersonalens inflytande vid användningen av
e-hälsa. För att européerna ska få säker tillgång
till medicinska uppgifter om det egna hälsotillståndet på Internet
finansierar kommissionen slutligen – från januari 2012 till och med utgången av
2014 – två pilotprojekt[94] som innefattar över 20 regioner i
olika medlemsstater. Se till
att rätten till konsulärt skydd för nödställda EU-medborgare i tredjeländer fungerar
fullt ut – åtgärd 8 Den
23 mars 2011 lade kommissionen fram meddelandet Konsulärt skydd i
tredjeländer för EU-medborgare – Läget för närvarande och vägen framåt[95],
där man tillkännagav konkreta åtgärder för att öka verkningsfullheten hos
EU-medborgarnas rätt att få hjälp i tredjeländer, även vid kriser, av alla
medlemsstaters diplomatiska och konsulära myndigheter. Samma dag lanserade kommissionen en särskild webbplats för konsulärt skydd[96]
avsedd för medborgare som vill ha information om konsulärt skydd, adresser till
konsulat och diplomatiska representationer i länder utanför EU och tillgång
till reseinformation från medlemsstater. Den
14 december 2011 antog kommissionen ett förslag till direktiv om konsulärt
skydd för EU-medborgare utomlands[97]. Öka
medborgarnas kunskap och förbättra tillvaratagandet av deras rättigheter när de
köper semesterpaket och när de färdas som passagerare eller turister, samt
undanröja hinder för personer med funktionshinder – åtgärderna 9, 10, 11 och 12 Åtgärd 9 Kommissionen har
gjort en grundlig bedömning av marknaden för paketresor, inklusive möjliga
politiska alternativ för att reagera på förändringarna på denna marknad sedan
det gällande direktivet antogs 1990. Det handlar i synnerhet om införandet och
utvidgningen av internet som distributionskanal, vilket har ändrat
konsumenternas sätt att organisera sin semester. Kommissionen har nyligen
hållit flera samråd med konsumentorganisationer, näringslivsintressenter och
medlemsstater och räknar med att offentliggöra sitt förslag till fortsatta
åtgärder till sommaren 2013. Åtgärd 10 Ny EU-lagstiftning som trädde i kraft 2012 och
2013 garanterar att passagerare har samma grundläggande rättigheter överallt i
Europa, oavsett om de reser med flyg, tåg, båt eller buss: Förordning (EU)
nr 1177/2010[98] för passagerare som reser till sjöss
och på inre vattenvägar trädde i kraft den 6 januari 2011, och förordning
(EU) nr 181/2011[99] om passagerares rättigheter vid
busstransport trädde i kraft den 20 mars 2011. De nya reglerna säkerställer
att passagerare som reser med dessa transportsätt har rätt till information och
assistans när något blir fel med deras resa. Framför allt ska personer med
funktionshinder eller nedsatt rörlighet få skydd och kostnadsfri assistans
under resor. Kommissionen organiserade mellan 2010 och 2012
en Europatäckande informationskampanj om passagerarrättigheter med
information om flyg- och tågpassagerares rättigheter i Europa, inklusive det
Europaomfattande informationsevenemanget ”Airport Day” som hölls på 28
flygplatser den 4 juli 2012. Kommissionens arbete för att öka medborgarnas
medvetenhet om passagerarrättigheter inom alla transportsätt kommer att gå
vidare med en ny Europatäckande informationskampanj som ska inledas under 2013
och pågå till mitten av 2015. Vidare föreslog kommissionen den 13 mars 2013
en revidering av flygpassagerares rättigheter[100],
som skulle skärpa tillämpningen av dessa rättigheter genom ett förtydligande av
de juridiska texterna, förstärkt kontroll av efterlevnaden av lagstiftningen
och förbättrade system för handläggning av reklamationer. Åtgärd 11 Kommissionen antog den 15 november 2010
handikappstrategin 2010–2020[101], som syftar till att ge människor
med funktionsnedsättning de redskap de behöver för att kunna ta till vara sina
rättigheter och bli fullt delaktiga i samhället. Strategin är inriktad på att
undanröja hinder på åtta huvudsakliga områden: tillgänglighet, delaktighet,
lika rättigheter och likabehandling, sysselsättning, utbildning, socialt skydd,
hälsa samt utrikespolitik. Den 11 april 2011 lade kommissionen fram en
rapport om förordning (EG) nr 1107/2006 om flygresor för personer med
funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet[102],
där man identifierade oklara områden i samband med tillämpningen av
förordningen. Som en uppföljning av denna rapport offentliggjorde kommissionen
i juni 2012 riktlinjer[103] för nationella myndigheter och berörda
parter inom luftfartssektorn med klargöranden för att förbättra
tillämpningen av förordningen. Kommissionens nya informationskampanj som ska
inledas i mitten av 2013 kommer att innefatta särskilda åtgärder för
passagerare med funktionshinder och nedsatt rörlighet. Den 11 mars 2013 antog
kommissionen direktiv 2013/9/EU[104], där fler uttryckliga väsentliga
krav läggs till när det gäller järnvägssystemets tillgänglighet för personer
med funktionshinder och passagerare med nedsatt rörlighet. En annan del av kommissionens arbete gäller
den kontinuerliga processen med att standardisera tillgängligheten i den
byggda miljön. Kommissionen har gjort en
undersökning som beskriver den fragmenterade situationen i EU och ger en
översikt över mer än 250 föreskrifter, standarder och riktlinjer och kommer
under 2013 att arbeta för att utveckla en europeisk standard. Dessutom delade kommissionen den 3 december
2012 för tredje gången ut Access City-priset. Detta pris delas ut varje
år på Europadagen av personer med funktionshinder till en stad med över
50 000 invånare som tar föredömliga initiativ för att förbättra
tillgängligheten i stadsmiljön. Vinnarna hittills är Berlin 2012, Salzburg 2011
och Avila 2010. Slutligen höll kommissionen mellan den 12
december 2011 och den 29 februari 2012 ett offentligt samråd för att
förbereda ett lagstiftningsförslag om tillgänglighet. Detta
initiativ syftar till att personer med funktionshinder ska ha tillgång till
viktiga varor och tjänster i medlemsstaterna. Det kommer även att gynna
människor med nedsatt rörlighet, t.ex. äldre. Åtgärd 12 För att öka konsumenternas förtroende för
turismtjänster inrättar kommissionen ett europeiskt kvalitetsmärke för att
säkra en konsekvent bedömning av kvaliteten hos de tjänster som konsumenterna
erbjuds. Kommissionen vill också öka antalet medborgare som kan åka på
semester, trots funktionshinder, svårigheter med koppling till ålder eller
ekonomiska problem. Man strävar därför efter att öka medvetenheten bland
företagen om fördelarna med att investera i tillgänglighet, uppmuntra turism
under lågsäsong och genomföra särskilda kommunikationsinsatser för att främja
hållbara turistmål. Öka konsumenternas kunskaper
om rättigheter och möjligheter att få rättelse samt underlätta en snabb och
billig utomrättslig lösning av konsumenttvister – åtgärderna 13 och 14 Åtgärd 13 I enlighet med målet för den digitala agendan för Europa
att främja medvetenhet och förståelse för medborgarnas digitala rättigheter
presenterade kommissionen den 17 december 2012 kodexen för
EU-onlinerättigheter[105]. Denna kodex medför inga nya
rättigheter men redogör på ett öppet och begripligt sätt för de
viktigaste principer och rättigheter enligt EU-lagstiftningen som skyddar
medborgarna när de utnyttjar onlinetjänster och köper varor på nätet och vid
tvister med dem som tillhandahåller dessa tjänster. Även om kodexen inte i sig
är verkställbar är rättigheterna och principerna verkställbara enligt den
nationella lagstiftning som införlivar de EU-regler som de härrör från. Åtgärd 14 För att underlätta en snabb och billig
utomrättslig lösning av konsumenttvister i EU lade kommissionen den 29 november
2011 fram ett paket med lagstiftningsförslag som innefattade ett förslag till
direktiv om alternativ tvistlösning vid konsumenttvister[106]
och ett förslag till förordning om tvistlösning online vid konsumenttvister[107].
Europaparlamentet och rådet antog båda förslagen i december 2012.
Lagstiftningen kommer att offentliggöras i juni 2013. - Direktivet om alternativ tvistlösning för
konsumenter kommer att göra det möjligt för konsumenter att lösa tvister
med näringsidkare utanför domstol när de har ett problem med en produkt eller
en tjänst som de köpt (utom tvister på hälso- och sjukvårds- och
utbildningsområdet) genom att vända sig till ett alternativt tvistlösningsorgan
(t.ex. skiljeman, förlikningsman, medlare, ombudsman eller reklamationsnämnd).
Det alternativa tvistlösningsorganet bör uppfylla särskilda kvalitetskrav
(t.ex. öppenhet, opartiskhet, rättvisa och effektivitet) och bör offentliggöra
resultatet av förfarandet inom 90 dagar. Näthandlare måste också informera
konsumenterna om alternativ tvistlösning. - Genom förordningen om tvistlösning online
vid konsumenttvister skapas en EU-omfattande onlineplattform som ger
konsumenter och företag en enda ingång för lösning online inom 90 dagar av
tvister som rör näthandel. Näthandlare måste också informera konsumenterna om
tvistlösning online. Alternativ tvistlösning och tvistlösning online är
snabbare, billigare och enklare än domstolsförfaranden och väntas ge Europas
konsumenter en besparing på omkring 22,5 miljarder euro per år. Kommissionen har även inriktat sig på att främja medling,
eftersom det kan ge avsevärda tids- och penningbesparingar för medborgarna.
EU-reglerna om medling finns i ett direktiv[108] som antogs den 21 maj
2008 och skulle införlivas av medlemsstaterna senast den 21 maj 2011.
Kommissionen inledde i juli 2012 en undersökning för att grundligt utvärdera
medlemsstaternas införlivande av direktivet, med inriktning även på vikten
av att främja en omfattande användning av medling för en mer medborgarvänlig
rättslig prövning. Denna analys bör också göra det möjligt för kommissionen att
avgöra om det finns behov av ytterligare åtgärder. Underlätta
EU-medborgares rörlighet inom EU och utövandet av deras
socialförsäkringsrättigheter – åtgärderna 15 och 16 Åtgärd 15 Kommissionen har strikt övervakat att
EU:s regler om fri rörlighet införlivas och tillämpas fullständigt och korrekt
i hela EU. Det har lett till att flertalet medlemsstater har ändrat sin
lagstiftning eller förbundit sig att inom en viss tidsfrist anta ändringar för
att säkra fullständig efterlevnad av reglerna. Bland de problem som lösts finns
felaktigt eller ofullständigt införlivande av bestämmelser i EU-lagstiftningen
om rätten till inresa och uppehälle för familjemedlemmar till EU-medborgare,
inklusive partner av samma kön, villkoren för utfärdande av viseringar och
uppehållskort för familjemedlemmar som är tredjelandsmedborgare samt skydd mot
utvisning. I sju av de tolv överträdelseförfaranden som inletts har
kommissionen skickat motiverade yttranden till de berörda medlemsstaterna,
vilket är sista steget innan frågan hänskjuts till EU-domstolen. En närmare
bedömning finns i rapporten om arbetet för ett väl fungerande EU-medborgarskap
2011–2013 (enligt artikel 25 i EUF-fördraget), som bifogas rapporten om
EU-medborgarskapet 2013. Den 26 april 2013 lade kommissionen fram ett
förslag till direktiv om att underlätta utövandet av arbetstagares rätt till
fri rörlighet[109]. Förslaget syftar till att
förbättra genomförandet av arbetstagarnas rätt till fri rörlighet och förhindra
diskriminering på grund av nationalitet. Det kommer bl.a. att krävas att
medlemsstaterna inrättar organ på nationell nivå som informerar om
rättigheterna för mobila EU-arbetstagare och hjälper personer som diskrimineras
på grund av nationalitet. Medlemsstaterna måste dessutom garantera mobila
arbetstagare i EU som anser att de diskriminerats effektiva möjligheter till
prövning på nationell nivå. De ska även se till att sammanslutningar och
organisationer som fackföreningar och icke-statliga organisationer kan delta i
administrativa eller rättsliga förfaranden till stöd för diskriminerade
migrerande arbetstagare i EU eller på deras vägnar. För att öka EU-medborgarnas medvetenhet och se
till att de enkelt kan få tillgång till information om rätten att fritt röra
sig och uppehålla sig inom EU offentliggjorde kommissionen 2010 enkel och
användarvänlig information om tillämpliga EU-regler och om hur denna rättighet
kan utnyttjas på den särskilda portalen Ditt Europa[110],
där man också får tillgång till personliga stödtjänster, och i broschyren Ditt
Europa – dina rättigheter[111] från 2012. Dessutom offentliggjorde man
2013 en uppdaterad version av vägledningen för EU-medborgare om rätten
att röra sig och bosätta sig i EU, där deras rättigheter och möjligheter
beskrivs på ett lättbegripligt sätt[112]. Åtgärd 16 För att hjälpa medborgare som flyttar i Europa
att utöva sina socialförsäkringsrättigheter utvecklar kommissionen EESSI
(Electronic Exchange of Social Security Information), ett it-system som
hjälper socialförsäkringsorgan i hela EU att utbyta information snabbare och
säkrare. Genom detta system sker kommunikationen mellan nationella
socialförsäkringsorgan med hjälp av strukturerade elektroniska handlingar, i
stället för med pappersdokument. Detta system kommer att medföra stora fördelar
för medborgarna, eftersom det möjliggör en bättre hantering och snabbare
beräkning och utbetalning av socialförsäkringsförmåner och färre fel vid
bearbetningen av fordringarna. Kommissionen och medlemsstaterna utvecklar nu
det centrala systemet och kommer att inrikta sina fortsatta insatser på att stödja
de nationella socialförsäkringsorganens förberedelser inför övergången till ett
elektroniskt system. Undanröja
hinder för utövandet av medborgarnas politiska rättigheter – åtgärderna 17, 18,
19 och 20 Kommissionens initiativ för att undanröja
hinder som EU-medborgare möter när de vill delta i val till Europaparlamentet
redovisades i kommissionens meddelande av den 12 mars 2013 Inför 2014 års
val till Europaparlamentet – att se till att valet genomförs på ett ännu mer
demokratiskt och effektivt sätt[113] och sammanfattas i rapporten
om arbetet för ett väl fungerande EU-medborgarskap 2011–2013 (enligt artikel 25
i EUF-fördraget), som åtföljer rapporten om EU-medborgarskapet 2013. I detta avsnitt sammanfattas de framsteg som
gjorts i arbetet med de två ytterligare frågor som beskrivs i rapporten om
EU-medborgarskapet 2010. För det första har kommissionen, som anges
under åtgärd 18, strikt övervakat att alla medlemsstater tillåter
EU-medborgare från andra länder att bilda eller bli medlemmar i politiska
partier. Principen om icke-diskriminering på grund av nationalitet kräver
inte bara att kravet på medborgarskap för att unionsmedborgare ska få ställa
upp som kandidater eller rösta i kommunala val och val till Europaparlamentet
formellt upphävs, utan även att åtgärder som skulle kunna hindra dem att utöva
denna rättighet på lika villkor, såsom garanteras i fördraget, avskaffas. Att förbjuda unionsmedborgare från andra
länder att bli medlemmar i ett politiskt parti är att beröva dem möjligheten
att använda sig av den främsta plattformen för politiskt deltagande, i
synnerhet vid val, och inverkar negativt på deras möjligheter att bli valda i
förhållande till möjligheterna för landets egna medborgare. Kommissionen har
vidtagit åtgärder mot sju medlemsstater, och fyra ärenden har kunnat klaras upp
och avslutas på ett tillfredsställande sätt. För det andra inledde kommissionen, såsom
anges under åtgärd 20, under 2011 en politisk dialog med de
medlemsstater vars medborgare riskerar att förlora sina politiska
rättigheter i ursprungslandet (berövas sin rösträtt) om de bor i en annan
medlemsstat under en viss tid. Syftet var att identifiera alternativ för
att se till att EU-medborgare inte förlorar sin rätt att delta i nationella val
i något land som en följd av att de utövat sin rätt till fri rörlighet.
Kommissionen sände bl.a. skrivelser till de berörda medlemsstaterna, där man
redogjorde för sina synpunkter och efterlyste bidrag till en gemensam
reflexion. Svaren gav klargöranden i fråga om gällande lagar och principer samt
om diskussioner om liknande frågor på nationell nivå. Dialogen belyste behovet
av att försöka finna konstruktiva sätt att gå vidare för att främja
medborgarnas deltagande i EU:s demokratiska liv på alla nivåer, såsom närmare
förklaras och utvecklas under åtgärd 12 i denna rapport om EU-medborgarskapet. Tillhandahålla
lättillgänglig information till medborgarna om deras EU-rättigheter –
åtgärderna 21 och 22 Åtgärd 21 De senaste tre åren har kommissionen
eftersträvat en närmare integration av Europa Direkt-tjänsterna –
Europa Direkts kontaktcentrum och nätverket av omkring 450
Europa Direkt-informationskontor samt webbportalen Ditt
Europa–Privatpersoner för att erbjuda medborgarna en fullständigt
flerspråkig informationsplattform med flera kanaler: Internet, telefon, e-post
och personliga besök. Portalen Ditt Europa portal har gjorts om
helt och erbjuder nu användarvänlig praktisk
information på 22 språk om EU-rättigheter och nationella
genomförandebestämmelser ur ett användarperspektiv. För mer personlig rådgivning
vägleds besökarna till relevanta hjälp- och stödtjänster (t.ex. Europa Direkt,
Ditt Europa – Rådgivning, Solvit, Eures, ECC-Net). Utvecklingen av portalen
fortsätter, i synnerhet genom ett intensivare samarbete med medlemsstaterna för
att garantera tillgången till landsspecifik information om EU-medborgares
rättigheter (t.ex. kontaktpunkter vid nationella myndigheter, vägledning om
särskilda förfaranden som ska följas eller handlingar som ska lämnas för att
utöva EU-rättigheter samt information om relevanta nationella regler, t.ex. de
som gäller vid fastighetsköp). Samtidigt kommer kommissionen att ytterligare
stärka Solvit och öka dess synlighet på Internet och i andra sammanhang. Under 2011 och 2012 fick de 450 Europa
Direkt-informationskontoren i alla medlemsstater ingående information om
innehållet på portalen Ditt Europa–Privatpersoner och om hur detta innehåll kan
användas för att tillgodose medborgarnas informationsbehov. Uppdraget för
det nya Europa Direkt-nätverket för perioden 2013–2017 omdefinierades genom
att det tydligt angavs att informationskontoren ska fungera som nyckelpartner
för informationspunkten och informera om EU genom att hänvisa medborgarna till
det relevanta innehållet på Ditt Europa. Samtidigt strävade kommissionen efter att göra
så många européer som möjligt uppmärksamma på att Europa Direkt och Ditt Europa
finns och utgör den främsta användarvänliga informationspunkten för samlad
information om EU-rättigheter. Som en följd av dessa informationsinsatser ökade
antalet frågor som besvarades av Europa Direkts kontaktcentrum med över
20 % 2012 jämfört med 2011. Ditt Europa lockade också betydligt
fler besökare (nästan 4,3 miljoner besökare 2012, jämfört med 2,4 miljoner
2011 och 1,5 miljoner 2010). Färska användarundersökningar visar på en hög grad
av tillfredsställelse: 70 % av besökarna hittar åtminstone en del av den
information de letar efter, och 93 % av användarna ger portalen betyget
tillfredsställande eller bättre[114]. Åtgärd 22 Med stöd och samordning av kommissionens representationskontor
i EU-länderna blev Europa Direkt-informationskontoren viktiga redskap för
information om EU-rättigheter på lokal, regional och nationell nivå.
Representationerna förstärkte också sitt samarbete med Ditt Europa – Rådgivning
för att erbjuda medborgarna personlig rådgivning i rättsliga frågor. Europa Direkt-informationskontoren fungerar i
dag som de huvudsakliga kontaktpunkterna för information på lokal nivå:
de besvarar frågor från de lokala målgrupperna eller vägleder medborgarna till
tematiska EU-informationstjänster och kontaktpunkter på nationell nivå. Under
2012 upprättades en automatisk anslutning mellan nätverket och Europa Direkts
kontaktcentrum i Bryssel. Tack vare denna kanal kan varje lokalt Europa
Direkt-informationskontor ställa frågor från medborgarna direkt till
kontaktcentrumet. I det fortsatta arbetet för en effektivare
tillgång till den information medborgarna behöver om hur de kan utnyttja sina
EU-rättigheter inför kommissionen nu principen att alla ska få hjälp vart de
än vänder sig, dvs. sömlösa förbindelser mellan Europa Direkt och tematiska
EU-informationstjänster så att medborgarnas frågor alltid får svar från rätt
informationstjänst oavsett till vilken kontaktpunkt de ställs. Kommissionens representationskontor i medlemsstaterna
har gjort en rad insatser för att informera och nå ut till medborgarna i frågor som rör medborgerliga rättigheter, antingen med en tematisk
koppling eller mer allmänt, och har också aktivt informerat om EU:s
medborgarinitiativ med hjälp av en rad olika kommunikationsmetoder. Under
2012 blev Europa Direkts kontaktcentrum den centrala kontaktpunkten för
information om EU:s medborgarinitiativ. Öka
medborgarnas medvetenhet om EU-medborgarskapet och de rättigheter som följer
med det – åtgärderna 23, 24 och 25 Åtgärd 23 På grundval av ett förslag från kommissionen
utropade rådet och Europaparlamentet 2013 till Europaåret för medborgarna[115].
Syftet med året (www.europa.eu/citizens-2013)
är att öka unionsmedborgarnas medvetenhet om deras EU-rättigheter och den
politik och de program som finns för att stödja utövandet av de rättigheterna.
Man vill även främja debatt om EU-politiken och stärka det medborgerliga och
demokratiska deltagandet i den politiken. Europaåret för medborgarna ger medborgarna
många tillfällen runtom i Europa att debattera dessa viktiga frågor. För nå
målen för Europaåret samarbetar kommissionen nära med många intressenter,
institutioner och intresserade parter, som alla är viktiga informationsförmedlare,
för att se till att Europaårets budskap når ner till lokal nivå. Inom sjunde ramprogrammets program för
samhällsvetenskap och humaniora, som förvaltas av kommissionen, ägnas dessutom
ett verksamhetsområde åt ”Europeiska unionens medborgare”. Forskningen på detta
område syftar till att främja kunskapen om EU-medborgarskapet, öka
medvetenheten och sprida forskningsresultat i den akademiska världen och bland
beslutsfattare, organisationer i det civila samhället och allmänheten.
Kommissionen har finansierat en rad olika tvärvetenskapliga forskningsprojekt
som specifikt inriktas på frågor som handlar om att ge EU-medborgarna en känsla
av demokratiskt egenansvar och deltagande[116]. Åtgärd 24 Den 15 november 2011 och den 14 december 2011
lade kommissionen fram sina förslag om de kommande programmen Rättigheter
och medborgarskap[117] respektive Ett Europa för
medborgarna[118]. Båda dessa förslag syftar till att
ge finansiellt stöd för EU-medborgarskap på ett sätt som präglas av konsekvens
och komplementaritet. Programmet Rättigheter och medborgarskap kommer att
inriktas på de rättigheter som följer med EU-medborgarskapet, medan programmet
Ett Europa för medborgarna kommer att främja medborgarnas deltagande i unionens
demokratiska liv. De två programmen kommer att komplettera varandra så att
synergieffekter kan utnyttjas och dubbelarbete undvikas. Kommissionens övergripande mål när dessa
förslag utformades var rationalisering och förenkling[119].
Det innebär att dessa program är helt och hållet anpassade till budgetförordningen,
vilket i princip betyder att de kommer att omfattas av samma övergripande
regler och kommer att gynnas av de förenklingar som införts i den nya
budgetförordningen. Åtgärd 25 För att säkra högkvalitativ rapportering och
förbättra informationen om Europafrågor lanserades nya program på Euronews
under våren 2011, och en Brysselbaserad studio invigdes den 14 juni 2011.
Det har lett till att den dagliga rapporteringen om EU-frågor har förbättrats
och blivit livligare med fler debatter och intervjuer och även program med
deltagande av medborgare. Kommissionen har dessutom undertecknat ett
partnerskapsavtal med Euronews som gjort det möjligt att stödja dessa initiativ
på längre sikt. BILAGA 2 – Tolv nya nyckelåtgärder för att
förbättra EU-medborgarnas liv 1. Kommissionen kommer att
föreslå en översyn av förordningen om samordning av de sociala
trygghetssystemen och undersöka om överföringen av arbetslöshetsersättning kan
förlängas utöver de tre obligatoriska månaderna, så att det blir lättare för medborgarna
att söka arbete i ett annat EU-land. Kommissionen uppmanar medlemsstaterna att
utnyttja de gällande reglerna till fullo så att arbetssökande ges möjlighet att
få arbetslöshetsersättning i upp till sex månader när de söker arbete i en
annan medlemsstat. 2. För att hjälpa unga
EU-medborgare att utveckla sin kompetens och ta sig in på arbetsmarknaden
kommer kommissionen under 2013 att utarbeta kvalitetskriterier för
praktikprogram. Kommissionen kommer även under 2013 att lägga fram ett
initiativ för att modernisera Eures så att arbetsförmedlingar på nationell nivå
får en förstärkt roll och ökat inflytande och samordningen av arbetskraftens
rörlighet i EU förbättras. Vid sidan av reformen av Eures kommer kommissionen
att inleda ett pilotinitiativ för att förbättra informationsutbytet om
möjligheter till praktik och lärlingsutbildning i andra EU-länder genom Eures. 3. Under 2013 och 2014 kommer
kommissionen att arbeta på lösningar för att undanröja hinder som EU-medborgare
och deras familjemedlemmar som är bosatta i ett annat EU-land än sitt eget
möter när det gäller identitets- och uppehållshandlingar som utfärdas av andra
medlemsstater, bl.a. genom frivilliga enhetliga europeiska handlingar för
medborgare där det är tillämpligt. 4. Kommissionen kommer under
2013 att ta initiativ för att främja bästa skattepraxis i gränsöverskridande
situationer och säkra en korrekt tillämpning av EU-lagstiftningen för att göra
det enklare för EU-medborgare som rör sig eller verkar över gränserna att
hantera olika skatteregler och framför allt undvika dubbelbeskattning. 5. Med utgångspunkt i sitt
arbete för att förbättra trafiksäkerheten för EU-medborgarna kommer
kommissionen under 2014 att vidta åtgärder för att inrätta en
”fordonsinformationsplattform” för att underlätta erkännandet av
trafiksäkerhetsintyg, så att det blir enklare och säkrare för medborgarna att
resa till ett annat EU-land med bil. 6. Kommissionen kommer att
underlätta rörlighet för personer med funktionshinder inom EU genom att under
2014 stödja utvecklingen av en ömsesidigt erkänd EU-legitimation för
funktionshindrade, för att garantera lika tillgång till vissa förmåner i EU
(framför allt inom transport, turism, kultur och fritid). 7. Kommissionen kommer före
utgången av 2013 att föreslå ett paket med rättsakter för att ytterligare
stärka medborgarnas processuella rättigheter när de misstänks eller tilltalas i
samband med straffrättsliga förfaranden, med beaktande av den särskilda
situationen för barn och sårbara medborgare. 8. Kommissionen kommer före utgången
av 2013 att se över det europeiska småmålsförfarandet för att underlätta
tvistlösning i samband med köp i ett annat EU-land. 9. Kommissionen kommer under
våren 2014 att i nära samarbete med nationella tillsynsmyndigheter och berörda
parter utveckla en mall för angivande av väsentliga krav på nätet för att göra
informationen om digitala produkter tydligare och lätt att jämföra. Man kommer
också under våren 2014 att inleda en särskild EU-omfattande informationskampanj
om konsumenträttigheter. 10. Kommissionen kommer att vidta
åtgärder för att se till att lokala förvaltningar ges verktyg för att få full
förståelse för EU-medborgarnas rätt till fri rörlighet. 11. Kommissionen kommer under 2013
att göra det tydligare och enklare för medborgarna att få reda på vart de ska
vända sig för att hävda sina rättigheter genom att ge användarvänlig vägledning
på sin centrala webbplats Europa. 12. Kommissionen kommer att –
främja EU-medborgarnas medvetenhet om de
rättigheter som följer med EU-medborgarskapet, särskilt valrättigheterna, genom
att på Europadagen i maj 2014 lägga fram en handbok där dessa rättigheter
presenteras på ett tydligt och enkelt sätt, –
föreslå konstruktiva sätt att göra det möjligt för
EU-medborgare som bor i ett annat EU-land att till fullo medverka i EU:s
demokratiska liv genom att låta dem behålla sin rösträtt i nationella val i
ursprungslandet, och –
under 2013 undersöka sätt att stärka och utveckla
ett europeiskt offentligt rum, med utgångspunkt i befintliga nationella och
europeiska strukturer, för att det offentliga samtalet inte längre ska vara
uppdelat längs nationella gränser. [1] En
plan för en djupgående och verklig ekonomisk och monetär union – Inledningen
till en debatt om Europa, COM(2012) 777 final/2. [2] Fördraget
om Europeiska unionens funktionssätt (andra delen artiklarna 20–24) och
Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (avdelning V). I
denna rapport kan begreppet ”medborgare” också avse varje person som uppehåller
sig i EU i enlighet med relevanta fördragsregler och relevant sekundärrätt. [3] Se
t.ex. mål C-184/99, Grzelczyk, punkt 31. [4] Mål
C-34/09, Ruiz Zambrano, punkt 42. [5] Rapport
om EU-medborgarskapet 2010 – Att undanröja hindren för EU-medborgarnas
möjligheter att utöva sina rättigheter, KOM(2010) 603. [6] En
fullständig redogörelse för de åtgärder som vidtagits sedan 2010 finns i bilaga
1 till denna rapport. [7] Offentligt
samråd om EU-medborgarskapet som inleddes av kommissionen den 9 maj 2012 (nedan
kallat 2012 års offentliga samråd om EU-medborgarskapet) – http://ec.europa.eu/justice/citizen/files/eu-citizen-brochure_sv.pdf [8] Flash
Eurobarometer 365 – Medborgarskap i den Europeiska unionen – februari 2013
(nedan kallad 2013 års Eurobarometer om EU-medborgarskapet) – http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_365_en.pdf
[9] Flash
Eurobarometer 364 – Valrättigheter – mars 2013 (nedan kallad 2013 års
Eurobarometer om valrättigheter) – http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_364_en.pdf. [10] Europaparlamentets
och kommissionens gemensamma utfrågning om EU-medborgarskapet den 19 februari
2013, ”Making the most of EU citizenship” – http://ec.europa.eu/justice/citizen/document/files/eu_hearing_report.pdf [11] Forum
den 28 november 2012, ”Citizens’ Agenda going local” – http://www.cor.europa.eu/en/news/forums/Documents/proceeding_forum_citizens.pdf. [12] Konferens
den 22–23 januari 2013, ”Making the most of the European year of Citizens”. [13] http://ec.europa.eu/european-debate/index_en.htm. [14] http://europa.eu/citizens-2013/. [15] Alla
förslag till åtgärder som redovisas i detta avsnitt kommer att omfattas av
kommissionens sedvanliga beslutsförfaranden och ingå i den fleråriga
budgetramen 2014-2020. [16] Standard
Eurobarometer 78 – Europeiskt medborgarskap – hösten 2012 (nedan kallad Standard
Eurobarometer 78) – http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb/eb78/eb78_first_en.pdf.
Arbetslösheten blir ett allt större bekymmer för EU-medborgarna (ökning med 4
procentenheter sedan Eurobarometerundersökningen våren 2012). [17] Nio
av tio medborgare vet detta enligt 2013 års Eurobarometer om
EU-medborgarskapet. [18] 2013
års Eurobarometer om EU-medborgarskapet. [19] Eurostat
– Internet purchases by individuals – http://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/submitViewTableAction.do. Siffrorna är högre
för unga människor (25–34 år). [20] Enligt
2012 års offentliga samråd om EU-medborgarskapet möter en av fyra tillfrågade
svårigheter i samband med näthandel. [21] http://europa.eu/europedirect/index_en.htm. [22] http://europa.eu/youreurope/index.htm. [23] 2013
års Eurobarometer om EU-medborgarskapet. [24] Ibid. [25] 2012
års offentliga samråd om EU-medborgarskapet och 2013 års Eurobarometer om
valrättigheter. [26] COM(2013)
271 – http://ec.europa.eu/justice/fundamental-rights/files/charter_report_2012_en.pdf. [27] Se
Employment and social developments in Europe 2011, kapitel 6: Intra-EU
labour mobility and the impact of enlargement, s. 274. [28] Se
rapport från European Integration Consortium, Labour mobility within the EU
in the context of enlargement and the functioning of the transitional
arrangements, Nürnberg, 2009, s. 132. Se även Five years of an
enlarged EU, Economic achievements and challenges, European economy
1/2009, s. 135. [29] Bara
3 % av EU-medborgarna i arbetsför ålder bor i ett annat EU-land. Den
årliga gränsöverskridande rörligheten inom EU är bara i genomsnitt 0,29 %.
Det är långt under siffrorna för Australien (1,5 %) och Förenta staterna
(2,4 %). Se OECD Economic Surveys – European Union – mars 2012 –
http://www.oecd.org/eco/49950244.pdf. [30] Enligt
Eurobarometerundersökningen om geografisk rörlighet och rörlighet på
arbetsmarknaden räknar nästan en fjärdedel av de tillfrågade (24 %) med
att få svårt att hitta ett arbete utomlands, eller har upplevt sådana
svårigheter. Special Eurobarometer 337 – Geographical
and labour market mobility – juni 2010 – http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_337_en.pdf. [31] I
artikel 64.1 c i förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala
trygghetssystemen (EUT L 166, s. 70) sägs följande: ”Rätten till förmåner skall
bibehållas under en period om tre månader från och med den dag då den
arbetslösa personen upphörde att stå till arbetsförmedlingens förfogande i den
medlemsstat personen lämnade, under förutsättning att den sammanlagda tiden för
utgivande av förmåner inte överstiger den tid under vilken personen har rätt
till förmåner enligt den medlemsstatens lagstiftning. De behöriga
arbetsförmedlingarna eller de behöriga institutionerna får förlänga perioden
med tre månader till högst sex månader.” Villkoren för informationsutbyte,
samarbete och ömsesidigt bistånd mellan de berörda medlemsstaternas
institutioner och arbetsförmedlingar, särskilt i fråga om rapporter om den
arbetssökandes efterlevnad av kontrollförfaranden, fastställs i artikel 55 i
genomförandeförordning (EG) nr 987/2009, EUT L 284, s. 19. [32] COM(2012)
173. [33] Förordning
(EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala
trygghetssystemen, EUT L 166, s. 1. [34] COM(2012)
173. [35] Ibid. [36] KOM(2010)
682. [37] Enligt
2011 års Eurobarometer om den inre marknaden kan 28 % av EU-medborgarna i
arbetsför ålder tänka sig att arbeta i ett annat EU-land i framtiden. Andelen
är dessutom särskilt hög (54 %) bland unga (15–24 år) och personer i
åldern 25–39 år (38 %). Special Eurobarometer 363
– Internal Market: Awareness, Perceptions and Impacts –
september 2011 – http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_363_en.pdf [38] Flash
Eurobarometer 319b – Youth on the Move: Education and training, mobility, employment and entrepreneurship –
maj 2011 – http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_319b_sum_en.pdf. [39] Rådet
antog 2011 ett riktmärke för rörlighet inom den högre utbildningen, nämligen
att minst 20 % av de som tar akademisk examen 2020 ska ha fullgjort en
utbildningsperiod utomlands i anslutning till den högre utbildningen (antingen
en hel utbildning eller en period på minst tre månader). [40] Förslag
till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av ”ERASMUS FÖR
ALLA: ”Unionens program för allmän utbildning, yrkesutbildning, ungdom och
idrott, KOM(2011) 788. [41] European
Commission Study on a comprehensive overview on traineeship arrangements in
Member States – 2012 – http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=sv&pubId=6717. [42] Undersökning
av Europeiska ungdomsforumet – 2011 – ”Interns revealed” – http://issuu.com/yomag/docs/yfj_internsrevealed_web [43] Ungdomsgarantin
är ett system som garanterar att alla unga under 25 år inom fyra månader efter
det att de blivit arbetslösa eller avslutat sin formella utbildning får ett
högkvalitativt erbjudande om sysselsättning, vidareutbildning, lärlingsutbildning
eller praktik, i enlighet med rådets rekommendation av den 22 april 2013. [44] Special
Eurobarometer 75.1 – Europeiska ombudsmannen och de medborgerliga rättigheterna
– juli 2011 –
http://www.ombudsman.europa.eu/sv/press/statistics/eb751_eb_report.faces [45] http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_374_361_en.htm#365. [46] http://ec.europa.eu/justice/citizen/files/eu-citizen-brochure_sv.pdf. [47] Ditt
Europa – Rådgivning (Your Europe Advice) är en juridisk
rådgivningstjänst för allmänheten som tillhandahålls av en grupp jurister som
täcker alla officiella språk i EU och är insatta i både EU-rätten och samtliga
EU-länders nationella lagstiftning, http://europa.eu/youreurope/advice/index_sv.htm. [48] Solvit
hanterar problem av gränsöverskridande karaktär som beror på att offentliga
myndigheter i EU-medlemsstaterna tillämpar EU-lagstiftningen på ett
bristfälligt sätt, http://ec.europa.eu/solvit/. [49] Den
åtgärd som övervägs kommer endast att gälla de medlemsstater som utfärdar id-
eller registreringshandlingar. [50] Förslag
till förordning om periodisk provning av motorfordons och tillhörande
släpvagnars trafiksäkerhet (COM(2012) 380), förslag till förordning om
vägkontroller av trafiksäkerheten hos nyttofordon i trafik i unionen (COM(2012)
382) och förslag till direktiv om registreringsbevis för fordon (COM(2012)
381). [51] Denna
grundläggande straffrättsliga princip fastställs i artikel 48 i EU-stadgan om
de grundläggande rättigheterna och i artikel 6.2 i den europeiska konventionen
om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Den är
också en följd av de konstitutionella traditioner som är gemensamma för
medlemsstaterna. [52] Rätten
till rättshjälp fastställs i artikel 47 i EU-stadgan om de grundläggande
rättigheterna och i artikel 6.3 i den europeiska konventionen om skydd för de
mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. [53] Special Eurobarometer 395 – European Small Claims
Procedure – april 2013 – (nedan kallad 2013 års Eurobarometer om småmålsförfarandet)
– http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb_special_399_380_en.htm#395. [54] Gäller
sedan den 1 januari 2009. [55] https://e-justice.europa.eu/home.do. [56] Se
framför allt 2012 års offentliga samråd om EU-medborgarskapet. [57] Se
Rapport om EU-medborgarskapet 2010 – Att undanröja hindren för
EU-medborgarnas möjligheter att utöva sina rättigheter, (KOM(2010) 603),
framför allt åtgärderna 9–13, En strategi för konsumentpolitiken i EU – Att
öka förtroendet och tillväxten, (COM(2012) 225), och Inremarknadsakt
II – Tillsammans för ny tillväxt, (COM(2012) 573). [58] Paketet
om produktsäkerhet och marknadskontroll består bl.a. av ett förslag till
förordning om konsumentprodukters säkerhet (COM(2013) 78), ett förslag till
förordning om marknadskontroll av produkter (COM(2013) 75) och ett meddelande
från kommissionen med 20 åtgärder för säkrare och bättre produkter i Europa: en
flerårig handlingsplan för produktkontrollen i EU (COM(2013) 76). Dokumenten
finns på http://ec.europa.eu/consumers/safety/psmsp/index_en.htm. [59] Consumer
market study on the functioning of e-commerce (2011), genomförd på uppdrag
av Europeiska kommissionen, GD Hälso- och konsumentfrågor, av Civic Consulting.
[60] För
mer information, se rapporten från dialogen mellan de berörda parterna om
jämförelseverktyg: http://ec.europa.eu/consumers/documents/consumer-summit-2013-msdct-report_en.pdf. [61] Regionkommitténs
undersökning 2012, ”Local and regional authorities promoting EU citizenship and
citizens’ rights” – http://www.cor.europa.eu/en/news/forums/Documents/summary_cor_study_citizenship.pdf [62] Eurobarometerundersökning
för Europaparlamentet 77.4 – Två år före valet till Europaparlamentet 2014 –
juni 2012 http://www.europarl.europa.eu/pdf/eurobarometre/2012/election_2012/eb77_4_ee2014_synthese_analytique_sv.pdf [63] Kommissionens
rekommendation 2013/142/EU om att göra valen till Europaparlamentet mer
demokratiska och se till att de genomförs på ett effektivare sätt. [64] I
exempelvis Prestonmålet avvisade Storbritanniens High Court och Court
of Appeal fordran från en brittisk medborgare som bott i Spanien i över 15
år och motsatte sig att han berövats sin rösträtt. En ansökan om rätt att
överklaga till Supreme Court avvisades, utan att en begäran om
förhandsavgörande lämnades in. [65] Ingresserna
till direktiven 93/109/EG respektive 94/80/EG. [66] De
13 medlemsstater där regionerna har lagstiftningsbefogenheter är Österrike
(Länder), Belgien (Régions), Tjeckien (Kraje), Danmark (Amtskommuner), Tyskland
(Länder), Spanien (Comunidades autónomas), Frankrike (Régions), Italien (2
autonoma provinser och 20 regioner), Nederländerna (provinciale staten), Polen
(województwo), Slovakien (Kraje), Sverige (Landstingsfullmäktige) och
Storbritannien. [67] Standard
Eurobarometer 78 – report on media use in the European Union – http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/eb/eb78/eb78_media_en.pdf. [68] Europaparlamentets
och rådets direktiv 2010/13/EU av den 10 mars 2010 om samordning av vissa
bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om
tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella
medietjänster) (EUT L 95, s. 1). [69] Se kommissionens ordförande José Manuel Barrosos tal 2012
om tillståndet i unionen: ”Jag skulle också välkomna utvecklingen av ett
’europeiskt offentligt rum’, där Europafrågor diskuteras och debatteras ur ett
europeiskt perspektiv. Det är inte rimligt att vi fortsätter bemöta gemensamma
problem med enbart nationella lösningar.”
http://europa.eu/rapid/press-release_SPEECH-12-596_sv.htm; se även
Europaparlamentets resolution av den 7 september 2010 om journalistik och nya
medier – att skapa en offentlig sfär i Europa (2010/2015(INI)) och den tyske
förbundspresidenten Joachim Gaucks tal om Europa den 22 februari 2013 – http://www.bundespraesident.de/SharedDocs/Reden/EN/JoachimGauck/Reden/2013/130222-Europe.html. [70] http://europa.eu/citizens-2013/. [71] http://ec.europa.eu/european-debate/index_en.htm. [72] Uppföljningen
av de 25 åtgärder som lades fram i 2010 års rapport kommer att uppdateras
regelbundet – http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/reding/factsheets/pdf/table_of_actions_en.pdf.. [73] KOM(2011) 126. [74] KOM(2011) 127/2. [75] KOM(2010)
747. [76] Förslag
till Europaparlamentets och rådets förordning om främjande av medborgares och
företags fria rörlighet genom förenkling av godtagandet av vissa officiella
handlingar i Europeiska unionen och om ändring av förordning (EU)
nr 1024/2012, COM(2013) 228. [77] KOM(2011) 326. [78] Förslaget
är en av en rad åtgärder som införs för att fastställa tydliga rättigheter i
hela EU och skydda människors grundläggande rätt till en rättvis rättegång och
till försvar. Ett direktiv om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga
förfaranden trädde i kraft i november 2010 och ska införlivas med
nationell lagstiftning senast den 27 oktober 2013, och ett direktiv
om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden trädde i kraft den
21 juni 2012 och ska införlivas senast den 2 juni 2014. [79] KOM(2011)
274. [80] KOM(2011)
275. [81] KOM(2011)
276. [82] Europaparlamentets
och rådets direktiv 2011/99/EU av den 13 december 2011 (EUT L 338,
s. 2). [83] Europaparlamentets
och rådets direktiv 2012/29/EU om fastställande av miniminormer för
brottsoffers rättigheter och för stöd till och skydd av dem samt om ersättande
av rådets rambeslut 2001/220/RIF (EUT L 315, s. 57). [84] Även
registrerings- och vägskatter. [85] KOM(2010)
769. [86] KOM(2011)
712. [87] 2011/856/EU. [88] Förslag
till Europaparlamentets och rådets förordning om förenklad överföring av
motorfordon registrerade i en annan medlemsstat på den inre marknaden,
COM(2012) 164. [89] COM(2012)
756. [90] SWD(2012)
429. [91] Europaparlamentets
och rådets direktiv 2011/24/EU av den 9 mars 2011 om tillämpningen av
patienträttigheter vid gränsöverskridande hälso- och sjukvård (EUT L 88,
4.4.2011, s. 45). [92] Nätverket
stöds i det avseendet av den gemensamma åtgärden för förvaltning av e-hälsa
(eHGI) och den gemensamma åtgärden för patientregister (PARENT). [93] SWD(2012)
414. [94] Projekten
SUSTAINS and PALENTE. [95] KOM(2011) 149. [96] http://ec.europa.eu/consularprotection. [97] KOM(2011)
881. [98] Europaparlamentets
och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av den 24 november 2010 om
passagerares rättigheter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om
ändring av förordning (EG) nr 2006/2004, (EUT L 334, 17.12.2010,
s. 1). [99] Europaparlamentets
och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av den 16 februari 2011 om
passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG)
nr 2006/2004, (EUT L 55, 28.2.2011, s. 1). [100] COM(2013) 130. [101] KOM(2010)
636. [102] Rapport
från kommissionen till Europaparlamentet och rådet om tillämpning och resultat
av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av den 5 juli
2006 om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och
personer med nedsatt rörlighet, KOM(2011) 166. [103] SWD(2012)
171, http://ec.europa.eu/transport/themes/passengers/air/doc/prm/2012-06-11-swd-2012-171_en.pdf [104] Kommissionens
direktiv om ändring av bilaga III till Europaparlamentets och rådets direktiv
2008/57/EG om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen, EUT
L 68, s. 55. [105] Kodexen
finns i fullständig version och sammanfattning på webbplatsen för den digitala agendan för Europa,
och en förenklad version finns på portalen Ditt
Europa–Privatpersoner i en ny avdelning om rättigheter
på nätet. [106] Förslag
till Europaparlamentets och rådets direktiv om alternativ tvistlösning vid
konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv
2009/22/EG, KOM(2011) 793. [107] Förslag
till Europaparlamentets och rådets förordning om tvistlösning online vid
konsumenttvister, KOM(2011) 794. [108] Europaparlamentets
och rådets direktiv 2008/52/EG av den 21 maj 2008 om vissa aspekter på medling
på privaträttens område. [109] Förslag
till Europaparlamentets och rådets direktiv om åtgärder som underlättar
utövandet av arbetstagares rättigheter i samband med fri rörlighet för
arbetstagare, COM(2013) 236. [110] http://europa.eu/youreurope/citizens/residence/index_sv.htm. [111] http://bookshop.europa.eu/en/your-europe-your-rights-pbKM3212120/. [112] http://bookshop.europa.eu/en/freedom-to-move-and-live-in-europe-pbNE3210299/. [113] COM(2013)
126. [114] Resultat
från en intressentundersökning som genomfördes mellan den 18 december 2012 och
den 1 februari 2013 för att bedöma relevansen och nyttan hos Ditt Europa efter
moderniseringen 2009 och från en pop-up-enkät som gjordes direkt på portalen i
januari/februari 2013 för att ta reda på mer om besökarnas profil och deras tillfredsställelse
med portalen. [115] Europaparlamentets
och rådets beslut nr 1093/2012/EU av den 21 november 2012 om Europaåret
för medborgarna (2013) (EUT L 325, 23.11.2012, s. 1). [116] En
översikt finns på http://ec.europa.eu/research/social-sciences/research_en.html. [117] Förslag
till Europaparlamentets och rådets förordning om inrättande av programmet
Rättigheter och medborgarskap för perioden 2014–2020, KOM(2011) 758. [118] Förslag
till rådets förordning om inrättande av programmet ”Ett Europa för medborgarna”
för perioden 2014–2020, KOM(2011) 884. [119] Se
kommissionens meddelanden av den 8 februari 2012, Förenklingsplan för den
fleråriga budgetramen 2014–2020, COM(2012) 42, och den 20 september 2012, Första
resultattavlan över förenklingen av den fleråriga budgetramen 2014-2020,
COM(2012) 531.