EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012JC0014
JOINT COMMUNICATION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Delivering on a new European Neighbourhood Policy
GEMENSAMT MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA SOCIALA KOMMITTEN SAMT REGIONKOMMITTÉN Att göra den nya europeiska grannskapspolitiken till en framgång
GEMENSAMT MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA SOCIALA KOMMITTEN SAMT REGIONKOMMITTÉN Att göra den nya europeiska grannskapspolitiken till en framgång
/* JOIN/2012/014 final */
GEMENSAMT MEDDELANDE TILL EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA SOCIALA KOMMITTEN SAMT REGIONKOMMITTÉN Att göra den nya europeiska grannskapspolitiken till en framgång /* JOIN/2012/014 final */
GEMENSAMT MEDDELANDE TILL
EUROPAPARLAMENTET, RÅDET, EUROPEISKA EKONOMISKA SOCIALA KOMMITTEN SAMT
REGIONKOMMITTÉN Att göra den nya europeiska
grannskapspolitiken till en framgång Inledning EU reagerade snabbt på förra årets
förändringar i dess grannskap, särskilt i södra Medelhavsområdet men också i
Östeuropa. Redan inom loppet av några veckor utfärdade unionens höga
representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik samt Europeiska
kommissionen ett gemensamt meddelande om ett partnerskap för demokrati och
delat välstånd med den omedelbara responsen på de pågående historiska
händelserna. Tillsammans med översynen av grannskapspolitiken ledde detta till
en Ny respons på ett grannskap i förändring[1]. Detta sände en tydlig signal
om solidaritet och stöd till folken i det södra Medelhavsområdet. Europa skulle
stödja deras kamp för demokrati, värdighet, välstånd och skydd mot förföljelse.
Vi skulle också använda våra erfarenheter och vårt kunnande för att hjälpa dem
att hantera de utmaningar som övergången från auktoritärt styre till demokrati
medför. Detta har varit en av de främsta prioriteterna för den nya Europeiska
utrikestjänsten och Europeiska kommissionen. På grundval av de resultat som
åstadkommits inom det östliga partnerskapet var den nya politiken också ett
svar på de östeuropeiska partnerländernas krav på närmare politisk associering
och djupare ekonomisk integration med EU. Det lyckade toppmötet i Warszawa om
det östliga partnerskapet och dess gemensamma förklaring gav ytterligare fart
åt genomförandet av den nya strategin. Politiken bygger på nya inslag, bland annat på
synsättet att ”mer ger mer”, vikten av ömsesidig ansvarighet
mellan EU och dess partner, behovet av partnerskap inte bara med
regeringarna, utan även med det civila samhället (t.ex. icke-statliga
organisationer, företag, universitet, medier, fackföreningar och religiösa
grupper) och ett erkännande av kvinnors särskilda roll när det gäller
att omforma både politiken och samhället. I den nya strategin för den europeiska
grannskapspolitiken erkänns också betydelsen av differentiering, och
förbindelserna med partnerländerna skräddarsys efter ländernas ambitionsnivå. Strategin
grundar sig således på respekt för varje partners särdrag och eget
reformarbete. I den nya politiken fastläggs en större flexibilitet och en ram
för skräddarsydda lösningar som motsvarar ländernas särskilda krav, deras
framsteg i reformerna och den typ av partnerskap som de önskar sig med EU. I detta gemensamma meddelande av den höga
representanten och kommissionen görs nu, ett år senare, en bedömning av
genomförandet av den nya strategin. Meddelandet, tillsammans med en uppsättning
gemensamma arbetsdokument[2],
visar att EU snabbt har lagt grunden till den nya politiken, och att de flesta
partnerländer har ställt sig positiva och sagt sig vara beredda att genomföra
politiska och ekonomiska reformer med ökad beslutsamhet samt fördjupa
samarbetet med EU. Till de nyheter som har varit särskilt viktiga
hör följande: ·
I juli 2011 utsåg rådet EU:s särskilda representant
för södra Medelhavsområdet. I samarbete med kommissionen och Europeiska
utrikestjänsten har den nya särskilda representanten bidragit till EU:s respons
genom att öka unionens effektivitet och synlighet genom politisk dialog och
ekonomiskt samarbete med alla parter som deltar i processen för demokratisk
omvandling i regionen. För att uppnå dessa mål är det tänkt att arbetsgruppen
ska samarbeta med våra partner och tillhandahålla landsspecifik expertis och
resurser från EU, dess medlemsstater, Europeiska investeringsbanken, Europeiska
banken för återuppbyggnad och utveckling samt andra internationella
finansinstitut och den privata sektorn. Arbetsgrupperna EU–Tunisien och
EU–Jordanien har visat sig vara effektiva instrument för demokratisk förändring
och har påskyndat tillhandahållandet av stöd och ekonomiskt bistånd genom att
involvera ett stort antal institutioner. Arbetsgruppen fungerar som en
katalysator och gör det möjligt att fördjupa EU:s förbindelser med länder på
ett resultatinriktat, behovsanpassat och differentierat sätt. ·
Kommissionen har lagt fram
”paraplyfinansieringsprogram” (programmet Spring för det södra
grannskapsområdet och Eapic för det östra) för att snabbare tillhandahålla de
extra medel som tillkännagavs 2011, i syfte att stödja den demokratiska
omvandlingen, institutionsuppbyggnaden och den fortsatta tillväxten i
partnerländerna. ·
Mot bakgrund av de problematiska ekonomiska
utsikterna i Europa har den höga representanten och kommissionen vidtagit
kraftfulla åtgärder för att mobilisera ekonomiskt stöd till övergångsprocessen
i grannskapsområdet från källor utanför den traditionella gemenskapsbudgeten.
Detta har inbegripit en höjning av Europeiska investeringsbankens lånetak på
1,15 miljarder euro till partnerländerna[3],
och en utvidgning av mandatet för Europeiska banken för återuppbyggnad och
utveckling att arbeta med länderna i södra och östra Medelhavsområdet. ·
En finansieringsmekanism för det civila samhället
som omfattar alla länder i grannskapsområdet lanserades i september med en
första budget på 26 miljoner euro för 2011 och motsvarade planerade anslag för
2012. Även om framstegen
inte har varit lika stora överallt har många partnerländer sedan förra året
vidtagit kraftfulla åtgärder för att påskynda demokratiserings- och
reformprocesserna. Fler fria och rättvisa val har hållits och skyddet av de
grundläggande friheterna och de mänskliga rättigheterna har förbättrats. Mer
utrymme ges också åt en öppen offentlig debatt, vilket ökar regeringarnas
ansvarsskyldighet. ”Mer ger
mer” I centrum för
den nya politiken står principen om att ”mer ger mer”.
Detta innebär att endast de partner som är villiga att inleda politiska
reformer och respektera de gemensamma universella värdena mänskliga
rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen har erbjudits de mest ekonomiskt
värdefulla aspekterna av EU:s politik, särskilt ekonomisk integration (på
grundval av inrättandet av djupgående och omfattande frihandelsavtal),
rörlighet för personer (partnerskap för rörlighet) samt en ökning av EU:s
ekonomiska stöd. På samma sätt har EU reagerat
på kränkningarna av mänskliga rättigheter och demokratiska normer genom att
begränsa sitt engagemang. ”Mer ger mer” i praktiken · Till följd av de avgörande framsteg som gjorts i den demokratiska övergångsprocessen i Tunisien har EU fördubblat sitt ekonomiska stöd från 80 miljoner euro år 2010 till 160 miljoner euro år 2011 och tillhandahållit tekniskt stöd till organisationen av valet till den konstituerande församlingen. · Förhandlingar om ett djupgående och omfattande frihandelsavtal har inletts med Republiken Moldavien och Georgien, och är på gång med Armenien. Rådet har antagit förhandlingsdirektiv för djupgående och omfattande frihandelsavtal med Egypten, Jordanien, Marocko och Tunisien. Dessa avtal kommer att öka partnerländernas ekonomiska integration med EU:s inre marknad. · Som svar på den försämrade situationen i Syrien har EU beslutat att tillfälligt upphäva det ekonomiska stödet till regeringen och att införa sanktioner. Den höga representanten och kommissionen har aktivt stött FN:s och Arabförbundets medlingsförsök, medan kommissionen tillhandahåller humanitärt bistånd. · EU har nyligen ingått ett partnerskap för rörlighet med Armenien och planerar att ingå partnerskap för rörlighet med Marocko och Tunisien. · Till ytterligare stöd för partnerländernas reformansträngningar görs 670 miljoner euro tillgängliga som komplement till befintliga landsprogram. De kanaliseras genom två ”paraply program” (programmet Spring för de södra grannländerna och Eapic för de östra)[4] och tilldelas de partnerländer som gör störst framsteg mot en hållbar demokrati. Anslag har redan aviserats för Algeriet, Jordanien, Marocko och Tunisien. · Associeringsavtalet med Ukraina har paraferats. De resultat, särskilt i fråga om respekt för gemensamma värderingar och rättsstatsprincipen, som Ukraina uppvisar kommer att ha en avgörande betydelse för takten i landets politiska associering och ekonomiska integration med EU, även när det gäller ingåendet av avtalet och dess genomförande. I detta sammanhang ger rättegångar och domar mot oppositionsledare upphov till allvarliga betänkligheter beträffande respekten för rätten till en opartisk rättegång och domstolsväsendets oberoende. · Återupptagandet av de formella 5+2-samtalen om en lösning av konflikten i Transnistrien i Republiken Moldavien har åtföljts av ett ökat samarbete med regeringen i Republiken Moldavien och omfattande förtroendeskapande åtgärder på EU:s initiativ samt och en stegvis översyn av EU:s sanktioner mot Transnistrien, samtidigt som man erkänner den konstruktiva inställningen hos Transnistriens nya ledarskap. · Som uttryck för EU:s djupa oro när det gäller den fortsatta bristen på respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen i Vitryssland har EU infört en rad restriktiva åtgärder och omdirigerat en betydande del av sitt stöd till det civila samhället. Man har också inlett en europeisk dialog om modernisering med oppositionen och det civila samhället. EU samarbetar också intensivt med partner om
en rad sektorsvisa frågor, på grundval av EU:s normer och standarder.
Partnerländerna måste genomföra reformerna mer energiskt, eftersom dessa ligger
till grund för inkluderande socioekonomisk tillväxt, nya arbetstillfällen
(särskilt för unga), fattigdomsbekämpning och ökade utländska investeringar.
Genom riktat ekonomiskt stöd, institutionell kapacitetsuppbyggnad, en stärkt
sektorspolitisk dialog och ett successivt öppnande av program och organ kan EU
och dess partnerländer till fullo ta hänsyn till komplexiteten i denna process,
som kräver tuffa beslut och kompletterande åtgärder för att skydda utsatta
personer. Ett partnerskap med samhällen EU har i
allt högre grad nått ut till det civila
samhället i
alla grannländer, inklusive de länder som omfattas av riktade EU-sanktioner och
till vilka det ekonomiska stödet tillfälligt har dragits in. Detta engagemang
har generellt välkomnats av partnerländerna samt lokala och internationella
organisationer inom det civila samhället.
EU avser att
bredda sitt engagemang, särskilt genom att låta det civila samhällets
organisationer medverka i utarbetandet och övervakningen av handlingsplaner
eller liknande dokument. Konkreta steg för att upprätta ett partnerskap med det civila samhället · En finansieringsmekanism för det civila samhället som omfattar alla länder i grannskapsområdet lanserades i september med en första budget på 26 miljoner euro för 2011 och motsvarade anslag planerade för 2012 och 2013. · Dialogerna om mänskliga rättigheter inom ramen för det östliga partnerskapet har kompletterats med gemensamma seminarier för det civila samhället, och forumet för det civila samhället inom det östliga partnerskapet har blivit en ständig ledamot av alla fyra multilaterala plattformar. · I det södra grannskapsområdet har EU ökat sitt stöd till Anna Lindhs stiftelse i arbetet med att mobilisera och återupprätta det civila samhället i regionen. · Europarådet har ökat sitt engagemang i grannskapsregionen. Efter upprättandet av ett första instrument för att stödja rådets arbete i det östra grannskapsområdet har kommissionen beslutat om en fond på 4,8 miljoner euro avsedd för Europarådets verksamhet med de södra Medelhavsländerna. · För att främja yttrandefriheten har EU lanserat en ”strategi mot frånkoppling” (no disconnect strategy) för att hjälpa det civila samhällets organisationer och enskilda medborgare när de drabbas av godtyckliga avbrott i tillgången till elektronisk kommunikationsteknik. · I december 2011 enades rådet om huvudprinciperna för inrättandet av det europeiska initiativet för demokrati. Initiativet kommer inledningsvis, dock inte uteslutande, att inriktas på EU:s grannskapsområde. · Parallellt med att stöd avbrutits eller omdirigerats har EU ökat sitt ekonomiska stöd till det civila samhällets organisationer i länder där kränkningarna av de mänskliga rättigheterna fortsätter. · EU har dessutom erbjudit Vitryssland förhandlingar om förenklade viseringsförfaranden och återtagandeavtal för att underlätta direkta kontakter mellan människor. De vitryska myndigheterna har ännu inte reagerat på EU:s erbjudande. EU-medlemsstaterna strävar efter att på bästa sätt utnyttja den flexibilitet som viseringskodexen möjliggör, och att avskaffa och minska viseringsavgifterna för vissa kategorier vitryska medborgare eller i enskilda fall. · EU håller på att stärka möjligheterna till en modernisering av systemet för högre utbildning, akademisk rörlighet och ungdomsutbyte. Under 2012 och 2013 kommer finansieringen av grannländernas deltagande i EU:s samarbetsprogram för högre utbildning att fördubblas och nya möjligheter för ungdomsutbyte och nätverksbyggande för ungdomsarbetare att tillhandahållas. Dessutom har flera regionala dialoger om utbildnings-, ungdoms- och kulturpolitik inletts eller kommer att inledas inom kort. Ömsesidig ansvarighet Som en del av den övergripande ”mer ger
mer”-strategin har EU i samråd med partnerländerna anpassat sina politiska
verktyg för att främja ömsesidig ansvarighet och göra den politiska dialogen
mer interaktiv och rättfram. Verktyg för att stärka ömsesidig ansvarighet · Allt oftare förekommande formella och informella kontakter och dialoger på politisk nivå ger en möjlighet till ökad politisk styrning av partnerländernas reformer och tillhörande EU-stöd. · Från och med i år blir de landsvisa lägesrapporterna mer rättframma i bedömningen av framsteg, framför allt framstegen mot djupgående och hållbar demokrati. Rapporterna kommer att vara till nytta vid tillämpningen av den incitamentbaserade strategin och skapa en starkare koppling till alla relevanta aspekter av EU:s insatser, inbegripet ekonomiskt stöd. De kommer att innehålla landsspecifika rekommendationer som partnerländerna uppmanas att följa. · Det har förekommit ökade kontakter på alla nivåer, allt från högre tjänstemän till berörda parter och det civila samhällets organisationer, vilket har gjort det möjligt för företrädare för partnerländerna att uttrycka sina åsikter om genomförandet av den nya strategin och ge feedback om hur EU har uppfyllt sina åtaganden. Sådana möten kommer att hållas mer regelbundet. 1. Utvecklingen
i grannländerna 1.1 Ett år med snabba men ojämna
framsteg Efter flera år av relativt stillastående
börjar demokratin alltmer att slå rot i grannskapsområdet. Denna utveckling
drivs på av förra årets demokratiska revolutioner i Nordafrika. I flera länder
har meningsfulla val hållits med deltagande av ett brett spektrum av politiska
partier. Den allmänna utvecklingen pekar mot mer demokrati, mer ansvarsfull
samhällsstyrning och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna och de
grundläggande friheterna. Det finns dock områden, avgörande för hållbarheten i
de pågående politiska reformerna, där framstegen har varit mer begränsade. I
vissa länder har framstegen helt avstannat eller utvecklingen visat tecken på
tillbakagång. Strukturreformer, där sådana genomförts, har
bidragit till att minska fattigdomen och locka utländska investeringar,
samtidigt som betydande sociala utmaningar kvarstår. Fortsatt tillnärmning till
EU:s normer och standarder har bidragit till att stärka handelsförbindelserna,
trots det ogynnsamma ekonomiska klimatet. Ett allt intensivare samarbete med EU
inom olika sektorer gör det lättare att åtgärda flaskhalsar inom transport och
energi och att ta itu med utmaningarna på miljö- och klimatområdet. 1.2 Att bygga hållbara
demokratier En process för konstitutionella
reformer är på gång i Egypten, Jordanien, Marocko och Tunisien.
Den syftar till att främja regeringarnas ansvar inför demokratiskt valda
parlament, stärka domstolsväsendets oberoende och avlägsna andra hinder för ett
bredare deltagande i det politiska livet. Tunisien har valt sin
konstituerande församling genom de första demokratiska och trovärdiga valen
sedan landet blev oberoende. Egypten och Marocko har också valt
sina parlament på ett överlag fritt och öppet sätt. På det hela taget är respekten för yttrande-,
mötes- och föreningsfriheten större än tidigare. Republiken Moldavien
och nu även Tunisien har tillfredsställande rättsliga ramar för att
skydda mötes- och föreningsfriheten. Mycket återstår dock att göra inom
grannskapspolitiken för att säkerställa att denna frihet är fullt garanterad i
lag och i praxis, och för att se till att det finns tillräckligt med utrymme
för det civila samhället att spela en avgörande roll. I Egypten har
det skett vissa politiska öppningar, även om yttrandefrihet, det civila
samhällets verksamhet och fredliga demonstrationer ofta har mötts av
tvångsåtgärder. I Azerbajdzjan är de medborgerliga friheterna
fortfarande mycket begränsade. Uppmärksamheten inriktas alltmer på problemet
med korruption, även om tuffa politiska uttalanden inte alltid följs av
resoluta åtgärder. Men när så faktiskt sker, som t.ex. i Georgien,
bidrar det till respekt för rättsstatsprincipen och till att upprätta ett
företagsklimat som främjar företagare och drar till sig utländska
investeringar. I hela grannskapsområdet behövs ytterligare
insatser för att respekten för rättsstatsprincipen ska garanteras under insyn
av ett effektivt, opartiskt och oberoende domstolsväsende, med garantier
för lika tillgång till rättslig prövning och respekt för grundläggande
förfaranden och rättvisa rättegångar. Det behövs även insatser för att
fortsätta reformen av säkerhetssektorn. Fastän övergången till demokrati
och konstitutionella reformer har inletts i flera grannländer har detta ännu
inte lett till snabbare, öppnare och rättvisare rättegångar och en ökad känsla
av säkerhet. I Egypten fortsätter civilbefolkningen att ställas inför
rätta i militärdomstolar. Att bygga upp hållbar demokrati innebär också
att ge garantier för jämställdhet mellan könen och öka kvinnors deltagande
i det politiska och ekonomiska livet. I vissa länder har lagstiftning som
antagits för att säkerställa en mer balanserad sammansättning av parlamenten
stött på motstånd i praktiken och därför inte fått önskad effekt. Lokala och
regionala myndigheter har en viktig roll att spela när det gäller att
minska klyftan mellan befolkningen och institutionerna, främja en kultur av
politiskt deltagande på lokal nivå och att garantera att politiska beslut tar
hänsyn till lokala behov. Det har även gjorts framsteg när det gäller
respekten för andra mänskliga rättigheter. Tunisien har
ratificerat ett antal fakultativa protokoll till viktiga konventioner om
mänskliga rättigheter. Marocko och Tunisien har ratificerat det
fakultativa protokollet till FN:s konvention mot tortyr. Respekten för
minoriteters rättigheter i Armenien och Marocko har ökat. Tortyr
och omänsklig och förnedrande behandling fortsätter dock att utövas av
säkerhetsstyrkorna i ett antal länder. Likaså är diskriminering på grund av
religion eller övertygelse, etniskt ursprung eller sexuell läggning fortfarande
utbredd och människohandel fortsätter att vara ett allvarligt problem i många
länder. Situationen i Vitryssland har
försämrats allvarligt under det senaste året efter tillslagen mot oppositionen
och det civila samhället i december 2010 efter presidentvalet. EU blev tvunget
att återinföra och skärpa sanktioner. EU hyser fortfarande allvarlig oro över
situationen i Vitryssland, där myndigheterna har vägrat att frige och
rehabilitera alla politiska fångar och att upphöra med förtrycket mot
oppositionen, medierna och det civila samhället. De vitryska myndigheterna har
hittills inte reagerat på EU:s erbjudande om att förhandla om
viseringslättnader och återtagandeavtal och hindrar därmed sina medborgare att
dra nytta av fördelarna med förenklat resande till EU. Villkoren är inte
uppfyllda för att Vitryssland ska kunna delta fullt ut i den europeiska
grannskapspolitiken. Landet deltar endast i den multilaterala dimensionen av
det östliga partnerskapet. EU är fortfarande fast beslutet att förstärka sitt
partnerskap med Vitrysslands befolkning och ge ökat stöd till det civila
samhällets organisationer. Algeriet har
inlett en process av politiska reformer som har lett till att flera nya lagar
antogs i början av 2012, däribland en vallag samt lagar om kvinnors deltagande
i valda församlingar, sammanslutningar, medier, politiska partier,
decentralisering och oförenlighet mellan politiska mandat. En översyn av
konstitutionen förväntas äga rum efter parlamentsvalen den 10 maj. Mot bakgrund
av den nya inriktningen av den europeiska grannskapspolitiken på ett
skräddarsytt och differentierat tillvägagångssätt har Algeriet beslutat
att ansluta sig till denna, och diskussioner om en handlingsplan för den
europeiska grannskapspolitiken har redan börjat. Situationen i Libyen håller gradvis på
att stabiliseras efter inbördeskrigets slut. EU stödjer övergångsprocessen och
granskar regelbundet tillsammans med myndigheterna frågor som rör respekten för
mänskliga rättigheter . EU är redo att inleda förhandlingar om ett avtal med
den nya libyska administrationen och därvid diskutera Libyens eventuella
deltagande i den europeiska grannskapspolitiken, på grundval av ett gemensamt
engagemang för värdena demokrati, rättsstatsprincipen och respekten för de
mänskliga rättigheterna. 1.3 Konflikter Att finna fredliga lösningar på långvariga
konflikter är fortfarande en viktig utmaning inom hela grannskapsområdet. Huvudansvaret
för detta ligger hos de berörda parterna som måste öka sina insatser för att nå
fram till överenskommelser i äkta kompromissanda. Om så inte sker kan man inte
förvänta sig att fortsatta internationella medlingsinsatser i etablerade format
ska leda till ett genombrott. För att till fullo förverkliga den europeiska
grannskapspolitikens potential måste de berörda grannländerna göra mer
trovärdiga och ihärdiga insatser med sikte på konfliktlösning. Omvänt är EU
redo att lämna nödvändigt stöd till genomförandet av lösningarna när man väl
har kommit överens om dem. När det gäller Syrien har EU kraftfullt
fördömt den syriska regimens systematiska kränkningar av de mänskliga
rättigheterna. EU har uppmanat president Assad att avgå och möjliggöra en
fredlig och demokratisk övergång. Tillsammans med EU:s medlemsstater i FN:s
säkerhetsråd har EU gjort stora ansträngningar för att se till att
världssamfundet talar med en röst till stöd för den plan som lagts fram av FN:s
och Arabförbundets särskilda sändebud, Kofi Annan. Den höga
representanten och Europeiska utrikestjänsten har deltagit i gruppen Syriens
vänners möten. Den höga representanten har regelbundet sammankallat
krisplattformen med deltagande av alla relevanta avdelningar vid Europeiska
utrikestjänsten och kommissionen (sanktioner, humanitärt bistånd,
utvecklingssamarbete, förbindelser med delegationer och stöd till FN). Som en
reaktion på krisen har EU tillfälligt upphört med alla typer av samarbete,
infört restriktiva åtgärder och fortlöpande sett över dessa. EU har bara
bibehållit det stöd som gynnar den syriska befolkningen, studerande,
människorättsförsvarare och oppositionen. EU har tillhandahållit ett bidrag på
10 miljoner euro i humanitärt bistånd till Syrien och berörda grannländer. EU
har också samarbetat nära med Syriens grannländer och föreslagit en särskild
kommissionsåtgärd där 23 miljoner euro av medlen inom EGPI sätts av till
särskilt stöd för det syriska civilsamhället samt flyktingar och den drabbade
befolkningen i angränsande länder. EU:s delegation i Damaskus har förblivit öppen
för att stödja det syriska folket och hjälpa till att samordna EU:s åtgärder
för att hantera krisen. EU:s delegation har varit högkvarter för flera
diplomater från medlemsstater som beslutat att avbryta verksamheten vid sina
egna ambassader. Under 2011 har EU
har med viss framgång agerat för att gjuta nytt liv i kvartetten och har
fortsatt sina ansträngningar för att uppmuntra både Israel och den
palestinska myndigheten att återvända till förhandlingsbordet. I sitt
uttalande av den 23 september manade kvartetten till ett återupptagande av de
direkta bilaterala förhandlingarna utan dröjsmål eller förhandsvillkor, i syfte
att nå en överenskommelse inom den tidsram som parterna kommit överens om, men
inte senare än vid utgången av 2012. Den uppmanade också parterna att avstå
från provokativa handlingar och upprepade de skyldigheter som fastställs i
färdplanen. I det östra
grannskapsområdet återupptogs de formella samtalen för att lösa
Transnistrienkonflikten i en positiv anda tack vare de gemensamma insatserna av
medlemmarna i ”5+2”-gruppen, där EU ingår. Ett antal möten på hög nivå ägde rum
och åtgärder vidtogs för att stärka de förtroendeskapande åtgärderna (t.ex. en
möjlighet för transnistriska företag att registrera sig i Republiken
Moldavien och omfattas av de autonoma handelsförmånerna, befrielse från
registreringsavgift för besök i Transnistrien, inrättande av en arbetsgrupp för
att diskutera ytterligare förtroendeskapande åtgärder, diskussioner mellan
tullen och järnvägsmyndigheterna för att underlätta varuexport). Samtalen mellan
Armeniens och Azerbajdzjans presidenter om Nagorno-Karabach, där
OSSE:s Minskgrupp fungerar som medlare, ledde inte till något genombrott. De
internationella diskussionerna i Genève om Abchazien och Sydossetien fortsatte
med EU-FN-OSSE som gemensam ordförande, särskilt om icke-användning av våld. 1.4. Ekonomisk utveckling som
kommer alla till del samt handel Tillväxten var
stabil i de flesta av EU:s östliga grannländer som fortsatte sin återhämtning
efter 2009 års kris. Detta gjorde det möjligt
för länder såsom Armenien, Azerbajdzjan och Republiken Moldavien
att göra ytterligare framsteg när det gäller att minska fattigdomen och
arbetslösheten. Republiken Moldavien
och Georgien har också beslutsamt fortsatt med strukturreformerna,
medan framstegen i Ukraina har avmattats och landsprogrammet med
Internationella valutafonden (IMF) är ur kurs. I EU:s södra
grannskap var tillväxten långsammare särskilt i de länder där
demokratiseringsprocessen åtföljdes av social oro, strejker och politisk
instabilitet eller som påverkats av konflikter i angränsande länder. För att ta itu med den växande arbetslösheten
och förhindra ytterligare inre oroligheter driver många länder en mindre strikt
finanspolitik och har ökat de offentliga utgifterna och, till följd av detta,
budgetunderskottet. Denna trend måste hejdas för att bibehålla den
makroekonomiska stabiliteten och undvika potentiella problem med
lånefinansiering. I Israel bidrog
protester till att sätta strålkastarljuset på en omfattande oro beträffande
social rättvisa och ökande ojämlikheter i fördelningen av välståndet. Inom hela
grannskapsregionen, liksom inom EU, måste tyngdpunkten ligga vid att göra den
ekonomiska utvecklingen mer inkluderande genom att främja intern
sammanhållning och motverka regionala och sociala obalanser. 2. EU:s
samarbete med sina partnerländer 2.1 Ett år av resultat De flesta partnerländerna har välkomnat den
nya tonvikten på ökad differentiering och ömsesidig ansvarighet, och sagt sig
vara redo att genomföra politiska och ekonomiska reformer med ökad beslutsamhet
och bedriva ett närmare samarbete med EU. Detta har redan gett resultat. När det gäller grannländerna i öst gav
meddelandet från maj förra året ytterligare fart åt utvecklingen av det östliga
partnerskapet. Vid toppmötet i Warszawa om det östliga partnerskapet
utvärderades de resultat som uppnåtts och bekräftades EU:s och dess östra
grannländers politiska åtaganden om en djupare politisk associering och
ytterligare ekonomisk integration, samt erkändes vissa partnerländers strävan
mot EU och val att närma sig Europa. Man kom överens om att utarbeta en
”färdplan för det östliga partnerskapet” som antas samtidigt som detta
meddelande[5]
och som innehåller en praktisk vägledning för övervakning av genomförandet fram
till nästa toppmöte som ska hållas hösten 2013. Tre år efter lanseringen har betydande
framsteg skett inom det östliga partnerskapet. EU och de östra partnerländerna
har intensifierat sin dialog om mänskliga rättigheter. Förhandlingar om
associeringsavtal har inletts med alla partner (förutom Vitryssland) och
har slutförts med Ukraina. Förhandlingarna om djupgående och omfattande
frihandelsavtal fortskrider. Framsteg görs mot målet att så småningom införa
viseringsfria resor och mot andra mål inom det östliga partnerskapet. I det södra grannskapet har EU reagerat mycket
aktivt på de historiska förändringarna. Man har samarbetat med regionala
organisationer (särskilt Arabförbundet) för att finna lösningar på
konflikterna. Den höga representanten och kommissionen har välkomnat resultatet
av de demokratiska valen och bekräftat sin beredvillighet att samarbeta med de
nya regeringarna. EU har tillhandahållit omedelbart humanitärt bistånd där så
varit nödvändigt och har omorienterat sitt ekonomiska stöd genom att öka det
för de länder som bäst behöver det och minska det i övriga fall. Man har också
erbjudit nytt samarbete och dialog om handel och rörlighet. EU har blivit en
erkänd och betrodd partner vid förberedelse, organisering och övervakning av
val. Man har avsevärt ökat sitt samarbete med och stöd till det civila
samhällets organisationer i hela regionen. Efter ett förslag från den höga representanten
utsåg rådet en särskild representant i södra Medelhavsområdet med uppdrag att
utveckla dialogen med övergångsländerna, öka mobiliseringen av och samordningen
mellan EU och dess medlemsstater samt trygga samordningen med de
internationella finansinstituten och den privata sektorn. Detta har redan gett
påtagliga resultat i området. Den första arbetsgruppen sammanträdde i Tunisien
i september 2011 och tillkännagav ett mycket omfattande internationellt
stödpaket, som omfattar både bidrag och lån och till vilket kommissionen
tillhandahåller 400 miljoner euro i bidrag för perioden 2011–2013. Den andra
arbetsgruppen möttes i Jordanien i februari 2012 för att uppmuntra och
stödja de politiska och ekonomiska reformerna i Jordanien. De politiska
partierna och det civila samhällets organisationer deltog vid mötet. Vid detta
tillfälle tillkännagavs också ett omfattande internationellt finansieringspaket.
Arbetsgrupperna är inte engångsföreteelser utan en process som inbegriper
uppföljningsmöten på olika nivåer för att bedöma framstegen och genomförandet.
De gemensamma organ som inrättats inom ramen för associeringsavtalet övervakar
genomförandet av arbetsgruppens rekommendationer. Efter presidentvalet och
övergången till civilt styre kommer en arbetsgrupp att organiseras tillsammans
med Egypten under 2012. 2.2 Att bygga hållbara
demokratier EU:s förnyade tonvikt på att bygga upp djupgående
demokratier[6]
och främja de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna har
åtföljts av resoluta åtgärder. För att stödja övergången till demokrati
har EU ökat sitt samarbete med Europarådet och eftersträvat synergier med
Europarådets parlamentariska församling som erbjuder parlamenten i länderna i
det södra Medelhavsområdet en ställning som ”demokratipartner” (Partner for
Democracy Status). Marocko och den palestinska
myndigheten har beviljats denna ställning. EU har också med Europarådet
utarbetat ett program för att stödja reformprocessen i de östliga
partnerländerna när det gäller reform av rättsväsendet och respekt för de
mänskliga rättigheterna vid rättskipning i brottmål, överensstämmelse med
europeiska normer för genomförande av val, kampen mot korruption och allvarliga
former av it-brottslighet. Detta kompletterades senare av ett liknande program
med EU:s sydliga grannar, med inriktning på konstitutionella reformer, reform
av rättsväsendet och valsystem. EU har tillhandahållit tekniskt stöd till de
tunisiska valmyndigheterna för att hjälpa dem att förbereda de första
demokratiska valen och har stött det civila samhället i Tunisien inför
dessa val. Man har placerat ut ett fullvärdigt valövervakningsuppdrag i Tunisien
och skickat valexperter till Marocko. På inbjudan av Algeriet har
EU skickat ett fullvärdigt valobservatörsuppdrag som ska övervaka
parlamentsvalen den 10 maj. Man har tillhandahållit tekniskt stöd till den
egyptiska höga valkommissionen och bidragit till väljarupplysning och inhemska observatörer
genom det civila samhällets organisationer. Libyen har bjudit in EU att
övervaka det kommande valet till den konstituerande församlingen. 2.3 Att främja ekonomisk
utveckling, handel och sektorssamarbete Ekonomisk och social utveckling I en situation med allvarliga ekonomiska och
finansiella svårigheter i euroområdet och i de flesta av de arabiska
partnerländerna (vilket även återspeglar effekterna av den arabiska våren), har
makroekonomiska dialoger visat sig vara särskilt användbara för både EU
och dess partner. De har möjliggjort ett uppriktigt och fördjupat utbyte av
information och åsikter om de ekonomiska utmaningar som bägge parter står inför
och de politiska åtgärder som vidtas, och understrukit behovet av
strukturreformer. För att främja en ekonomisk utveckling som
kommer alla till del har EU agerat för att öka sitt ekonomiska stöd och de
europeiska finansinstitutens utlåningskapacitet (se avsnitt 2.4) och har
återinitierat den politiska dialogen om sysselsättning och sociala frågor. Handel Förhandlingarna om djupgående och
omfattande handelsavtal har slutförts med Ukraina, inletts med Republiken
Moldavien och Georgien och ska snart inledas med Armenien. Efter
en undersökning som ska genomföras under 2012 av partnerländernas förmåga att
tillnärma sig EU:s regelverk, kommer förhandlingar med Jordanien, Marocko
och Tunisien att kunna inledas före årets utgång på grundval av de
förhandlingsdirektiv som rådet antog i december. Avtalet med Marocko om
jordbruks- och fiskeriprodukter kommer att träda i kraft i juli och snabba
framsteg när det gäller andra pågående förhandlingar, t.ex. motsvarande avtal
med Tunisien, är också en prioritering, vilket angavs vid Europeiska
rådets möte i mars. Den regionala konventionen om Europa–Medelhavsövergripande
regler om förmånsursprung öppnades för undertecknande i juni 2011 och
undertecknades av Jordanien och Marocko. De övriga partnerländer
i södra Medelhavsområdet som ännu inte har undertecknat konventionen bör snabbt
slutföra förfarandena för undertecknande och ratificering. För att öppna upp
marknaderna för industriprodukter bör under 2012 ytterligare förhandlingar om avtal
om bedömning av överensstämmelse och godtagande av industriprodukter
inledas med Tunisien och senare med Egypten, Jordanien och
Marocko. Sektorssamarbete Konvergens i
lagstiftningen i förhållande till EU och andra marknader som tillämpar EU:s
regler är centralt för att underlätta handel och ekonomisk utveckling. Inom
ramen för det östliga partnerskapet bidrar övergripande program för institutionsuppbyggnad
och andra stödåtgärder till konvergensen. Förberedelserna inför förhandlingarna
om djupgående och omfattande frihandelsavtal med Armenien, Georgien
och Republiken Moldavien samt slutförandet av förhandlingarna med Ukraina
har stärkt lagstiftningsarbetet, särskilt när det gäller sanitära och
fytosanitära standarder och tekniska föreskrifter. Det har också lett till ökad
inhemsk livsmedels- och produktsäkerhet. Förvaltning av offentliga medel är ett
område där det fortfarande krävs förbättringar. Marknadsintegrationen
med EU och konvergensen i lagstiftningen driver också på de mycket angelägna sektorsreformerna.
Sådana reformer är i allmänhet av mer långsiktig natur och kräver stora
investeringar. Samarbetet mellan EU och partnerländerna har intensifierats på
alla områden, vilket framgår av de gemensamma arbetsdokument som åtföljer detta
meddelande. EU har till exempel lanserat en ”strategi mot
frånkoppling” (no disconnect
strategy)
för att hjälpa det civila samhällets organisationer och enskilda
medborgare att kringgå godtyckliga avbrott i tillgången till elektronisk
kommunikationsteknik. EU har också lanserat programmet för
europeiskt grannskapsstöd till jordbruk och landsbygdsutveckling som genom
investeringsstöd och tekniskt bistånd gör det möjligt att modernisera
jordbruksproduktionen i partnerländerna, skapar möjligheter på lokal nivå och
förbereder partnerlandet så att det kan fungera effektivare på EU-marknaden. Kommissionen är också angelägen om att
utveckla sektorsdialoger och sektorssamarbete på regional nivå inom det östliga
partnerskapet respektive Medelhavsunionen. Dessa dialoger kommer att bidra till
att befästa samsynen när det gäller sektoriella prioriteringar och kommer att
bidra till uppkomsten av konkreta projekt och initiativ. Informella
dialoger håller på att inledas inom det östliga partnerskapet som ytterligare
ett sätt att förbättra kopplingen mellan de bilaterala och multilaterala
processerna, stärka känslan av delat ansvar för det östliga partnerskapet och
främja den regionala dynamiken. Dessa informella multilaterala dialoger
som kommer att äga rum två gånger per år mellan partnerländernas
utrikesministrar och EU:s höga representant och kommissionär med ansvar för den
europeiska grannskapspolitiken kommer att ge möjlighet till informella
diskussioner på ministernivå om utvecklingen i partnerländerna och framstegen
med reformprocesserna, och göra det möjligt att övervaka genomförandet av
färdplanen för det östliga partnerskapet. Denna ram kommer också att
omfatta informella möten för dialog mellan relevanta fackministrar och
EU-kommissionärer för att stärka det multilaterala sektorssamarbetet
mellan EU och partnerländerna i det östra grannskapet. Inom ramen för
unionen för Medelhavsområdet och efter rådets beslut att överföra det nordliga
delade ordförandeskapet till EU, är kommissionen angelägen om att återuppta
sektorsdialogerna på ministernivå. Diskussioner pågår med partnerna i syfte att
enas om ett antal möten om handel, transport, energi, miljö och annan sektorspolitik.
Vid dessa ministermöten för olika sektorer skulle man kunna fastställa
gemensamma mål för det regionala samarbetet och hjälpa till att välja ut
möjliga konkreta projekt som kan genomföras inom ramen för unionen för
Medelhavsområdet. Som en del av EU:s
nya respons och förnyade engagemang i sitt grannskap har unionen ytterligare
stärkt sitt stöd för partnerländernas deltagande i EU:s program och organ.
De protokoll som gör det möjligt för Republiken Moldavien och Ukraina
att delta i EU-program har trätt i kraft. Efter det positiva resultatet i
Europaparlamentets omröstning kommer protokollet med Marocko att träda i
kraft inom kort. Förhandlingarna om ett protokoll med Jordanien har inletts.
Ett projekt håller på att utarbetas för att stödja EU-organens förberedande
åtgärder i syfte att underlätta deltagandet i organens arbete. Partnerländerna
kan använda EU-finansiering för att samfinansiera sitt deltagande i
EU-programmen. Rörlighet Framsteg görs mot målet att uppnå
viseringsliberalisering med EU:s östra grannskap. Partnerskap för rörlighet har
ingåtts med Armenien, Georgien och Republiken Moldavien. Republiken
Moldavien och Ukraina håller på att genomföra handlingsplanerna för
viseringsliberalisering. En dialog om viseringar med Georgien skulle
kunna inledas före sommaren. Efter det lyckade genomförandet av avtalen om förenklade
viseringsförfaranden och återtagande med Georgien, Republiken
Moldavien och Ukraina, har förhandlingar om liknande avtal också
inletts med Armenien och Azerbajdzjan. I det södra grannskapsområdet har EU erbjudit
sig att delta i partnerskapsdialoger om migration, rörlighet och säkerhet
med Egypten, Marocko och Tunisien. Sådana dialoger
omfattar reguljär och irreguljär migration, människohandel, återtagande,
viseringsfrågor, asyl och internationellt skydd. Betydande framsteg har gjorts
med Marocko och Tunisien. Dialoger inleddes med dessa länder i
oktober 2011, och gemensamma förklaringar som banar väg för partnerskap för
rörlighet bör undertecknas under de kommande månaderna. Egypten har
hittills avböjt att inleda konkreta diskussioner. Den höga representanten och
kommissionen avser att påbörja en dialog om migration, rörlighet och säkerhet
med Jordanien. 2.4 Ekonomiskt stöd EU har agerat på två nivåer för att ge
ekonomiskt stöd till partnerländernas reformansträngningar. För det första har man försökt att stärka
kopplingen mellan den nya politiska strategin och befintliga program för
ekonomiskt stöd. I det södra grannskapsområdet har detta lett till att 600
miljoner euro av befintliga medel har omfördelats till de mål som anges i
det gemensamma meddelandet Ett partnerskap för demokrati och delat välstånd
med södra Medelhavsområdet[7].
Detta har medfört att nya program för institutionell uppbyggnad har inletts på
områden såsom reform av rättsväsendet och korruptionsbekämpning. För det andra har man arbetat för att
tillhandahålla ytterligare finansiella resurser från EU-budgeten. I det
gemensamma meddelandet Ny respons på ett grannskap i förändring från maj
2011 föreslogs det att man skulle anslå upp till 1,24 miljarder euro i
ytterligare resurser för att stödja genomförandet av den nya strategin. Av
detta belopp tillhandahålls en miljard euro till partnerländerna. Den
höga representanten och kommissionen beklagar att ingen enighet hittills har
nåtts i rådet till förmån för kommissionens förslag att tillåta
vidareutnyttjande av EIB-återflöden. Detta kommer att leda till ett underskott
på minst 240 miljoner euro jämfört med det ursprungliga förslaget. Den största delen av dessa ytterligare
resurser (670 miljoner euro) kommer att fördelas via två paraplyprogram,
nämligen programmet Spring i södra Medelhavsområdet med en budget på 540
miljoner euro för 2011–2013 och Eapic i det östra grannskapet med en budget på
130 miljoner euro för perioden 2012–2013. Båda programmen kommer att fokusera
på att främja demokratisk omvandling och institutionsuppbyggnad och på att
stödja en hållbar tillväxt för alla. Resten av de extra medlen har främst
anslagits till utbytesprogram (Tempus, Erasmus Mundus, etc.) och till stöd för
det civila samhällets organisationer och icke-statliga aktörer. Förlängningen av Europeiska
investeringsbankens (EIB) mandat i oktober öppnar möjligheter för
ytterligare lån på 1,15 miljarder euro till partnerländerna[8] och upp till 1 miljard euro i
lån med anknytning till klimatförändringarna. Ytterligare frivilliga bidrag
från medlemsstaterna till den förvaltningsfond som inrättats inom ramen för
faciliteten för investering och partnerskap för Europa–Medelhavsområdet (Femip)
kommer att göra det möjligt för EIB att förstärka riskkapitaltransaktionerna i
det södra grannskapsområdet. Verksamhetsområdet för Europeiska banken
för återuppbyggnad och utveckling (EBRD) håller på att utvidgas för att
möjliggöra verksamheter i Egypten, Jordanien, Marocko och Tunisien.
Vidare har upp till 100 miljoner euro, som delvis kommer från EU-budgeten,
anslagits för att stödja identifiering och utarbetande av projekt. EBRD kommer
att mobilisera ytterligare medel (upp till 1 miljard euro) genom sina särskilda
fonder så snart som tillräckligt många aktieägare har ratificerat de nödvändiga
ändringarna av avtalet om upprättande av EBRD[9].
Det pågående stödet inom ramen för det europeiska grannskaps- och
partnerskapsinstrumentet har också omorienterats för att främja utvecklingen av
små och medelstora företag och stödja initiativ som skapar nya
arbetstillfällen, särskilt i Algeriet, Egypten, Jordanien
och Tunisien. Vid utgången av 2011 uppgick de totala
anslagen inom ramen för investeringsinstrumentet för grannskapspolitiken
till 400 miljoner euro (varav 174 miljoner euro för det östra grannskapsområdet
och 226 miljoner euro för det södra), som genom hävstångseffekter gett upphov
till projekt med en sammanlagd kostnad på 13,6 miljarder euro (varav 4,2
miljarder euro för det östra grannskapsområdet och 9,4 miljarder euro för det
södra). Den avsevärda ökningen av det stödbelopp som finns tillgängligt inom
ramen för investeringsinstrumentet för perioden 2011–2013 (450 miljoner euro)
bör, genom hävstångseffekter, säkerställa att ökade utlåningsresurser snabbt
omsätts i investeringar i infrastruktur (miljö och klimatförändring,
sammanlänkningar med partnerländer) och små och medelstora företag, vilket
bidrar till att åtgärda arbetslösheten inom hela grannskapsområdet. EU avser att stärka sitt stöd till
riskkapitaltransaktioner i det södra grannskapsområdet med hjälp av Femip och
håller på att utveckla ytterligare möjligheter att stödja
riskkapitaltransaktioner och garantisystem i de östra grannländerna tillsammans
med EIB, EBRD och andra europeiska finansinstitut. I december antog
kommissionen ett lagstiftningsförslag om ett nytt finansieringsinstrument, det europeiska
grannskapsinstrumentet, som är avsett att ersätta det nuvarande europeiska
grannskaps- och partnerskapsinstrumentet (EGPI) från och med 2014. Jämfört med
dagens instrument kommer det europeiska grannskapsinstrumentet att ytterligare
stärka kopplingen mellan politik och bistånd och föreskriva en högre nivå av
differentiering i samarbetet med partnerländerna, som återspeglar deras
engagemang för universella värderingar, framsteg i fördjupad demokratisering
och gemensamt överenskomna mål. Det faktum att instrumentet är inriktat på
samarbete kring färre centrala politiska mål gör det mer verkningsfullt. Det kommer
att förenkla och förkorta programplaneringsprocessen och förenkla
genomförandebestämmelserna, däribland de som rör gränsöverskridande samarbete
vid EU:s yttre gränser. Dess föreslagna finansieringsram på 18,2 miljarder euro
för sju år motsvarar en ökning med 22 % i reella termer i förhållande till den
nuvarande budgetplanen. Det europeiska
grannskapsinstrumentet kommer att bidra till EU:s mål att öka den
klimatrelaterade andelen av EU:s budget till minst 20 % i överensstämmelse med
den avsikt som uttrycktes i kommissionens meddelande från juni 2011 om den
fleråriga budgetramen för 2014–2020[10].
2.5 En mer samordnad strategi med
andra EU-institutioner Översynen av den
europeiska grannskapspolitiken under 2011 har lett till en omfattande debatt
mellan alla EU-institutioner och ett brett samförstånd om behovet av ett
starkare engagemang från EU:s sida i grannskapsområdet. Framför allt antog
Europaparlamentet i december en viktig rapport om den europeiska
grannskapspolitiken. Samverkan mellan Europaparlamentet, kommissionen och den
höga representanten i fråga om den europeiska grannskapspolitiken har
intensifierats markant i förbindelserna med de enskilda partnerna. Därutöver har
Europaparlamentet ökat sina kontakter och sitt samarbete med de valda
församlingarna i de partnerländer som omfattas av grannskapspolitiken, i ett
försök att förbättra den politiska dialogen och stärka deras förmåga att ställa
regeringarna till ansvar. Verksamheten inom den parlamentariska församlingen
Euronest och den parlamentariska församlingen för unionen för Medelhavsområdet
har utvecklats. Även Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och
Regionkommittén (särskilt genom Euromedförsamlingen för lokala och regionala
myndigheter och konferensen för lokala och regionala myndigheter i det östliga
partnerskapet) har ökat sitt engagemang. 2.6 En samordnad strategi med
andra givarländer och internationella institutioner EU samarbetar nära med andra givarländer och
internationella institutioner för att reagera på humanitära kriser, främja
demokratiseringsprocessen och stimulera den ekonomiska utvecklingen i
partnerländerna. Under hela den libyska krisen gick EU i
spetsen för de internationella humanitära insatserna i nära samordning med
andra givare och internationella organisationer för att se till att behov
identifierades skyndsamt och stöd tillhandahölls snabbt och effektivt. EU har på ett avgörande sätt
bidragit till att upprätta G8:s Deauvillepartnerskap som samordnar
internationella insatser till stöd för demokratiseringsprocessen i södra
Medelhavsområdet. Man samarbetar nära med de internationella organisationer som
under mötet mellan G8:s finansministrar i Marseille i september utlovade stöd
till Deauvillepartnerskapet. Genom det makroekonomiska stödinstrumentet
bedriver EU också ett nära samarbete med Internationella valutafonden och andra
internationella organisationer när det gäller att hjälpa de berörda
partnerländerna[11] att ta itu med makroekonomiska obalanser och genomföra
tillväxtorienterade strukturreformer. Länder såsom Ryssland och Turkiet skulle kunna
ge ett viktigt bidrag till regional stabilitet. Schweiz har deltagit på högsta
nivå vid mötet i arbetsgruppen för EU och Tunisien. Dessutom främjas samordningen mellan
biståndsgivare av en informations- och samordningsgrupp inom ramen för det
östliga partnerskapet, som inbegriper länder utanför EU och berörda
internationella finansinstitut. Mer allmänt bidrar gruppen till utvecklingen av
det östliga partnerskapet. 3. Vad händer härnäst? År 2011 var ett förändringens år för EU:s
grannskap. Även om de första tecknen är uppmuntrande krävs det fortsatta
insatser för att befästa framstegen. Många av samhällena i våra partnerländer
genomgår omfattande förändringar. Det är av avgörande betydelse att förstå och
respektera takten i varje samhälles egen reformprocess. För detta krävs att EU
bedriver en ständig dialog, är mycket uppmärksamt och genomför en noggrann
övervakning. Det finns en rad frågor där partnerländerna måste intensifiera
sina reformansträngningar och vissa områden där EU snabbare måste leverera vad
man lovat. 3.1. Framtida utmaningar Hållbar demokrati Till följd av den demokratiska omvandlingen i
en rad sydliga grannländer håller ett antal nya politiska partier på att röra
sig mot centrum av den politiska arenan. Detta gäller särskilt, men inte
uteslutande, partier som har muslimska rötter. EU behöver och är redo att
utveckla sin dialog med dessa partier och med alla demokratiskt valda
regeringar. Befintliga instrument och även det europeiska initiativet för
demokrati, när det väl har inrättats, kan bidra till att främja dialogen och
stimulera utbytet av erfarenheter med de politiska partierna i EU. Fram till nästa toppmöte ska partnerna i
Östeuropa fortsätta att genomföra det östliga partnerskapets breda och
omfattande dagordning såsom den anges i färdplanen. I detta avseende är det
fortsatt av största vikt att befästa demokratin, med de kommande
parlamentsvalen i Armenien, Georgien och Ukraina som
viktiga milstolpar för dessa tre länder. I det södra grannskapet har de kommande
valen i Algeriet, Jordanien, Libyen och Tunisien
också stor betydelse för att ytterligare förankra demokratiseringsprocessen. Yttrandefrihet, föreningsfrihet och
mötesfrihet måste vara helt garanterad i lag och i
praktiken, och en stark kultur av respekt för de mänskliga rättigheterna måste
upprättas över hela linjen, särskilt när det gäller skydd mot alla former av
diskriminering i politiken och i vardagslivet. Därför uppmanas partnerländerna
att följa de särskilda rekommendationer som de fått i dessa frågor i de
landsvisa lägesrapporter som medföljer detta meddelande. Därigenom ges det
civila samhället utrymme att spela en avgörande roll som pådrivande kraft
för demokratisering och för en varaktig reformprocess som kommer alla till del.
När finansieringsmekanismen för det civila samhället har kommit igång på allvar
kommer EU att kunna tillhandahålla ökat stöd. I det södra grannskapet bör Anna
Lindhs stiftelse bidra till att främja den interkulturella dialogen mellan det
civila samhällets organisationer genom att identifiera aktörer för förändring
och koppla samman organisationer som normalt inte samverkar, och därigenom
främja en dialog med EU:s organisationer. Kvinnor har varit
viktiga aktörer i den arabiska våren, och bör inte dra det kortaste strået i de
efterföljande förändringarna. EU kommer att fortsätta att öka sina
ansträngningar för att stödja kvinnors rättigheter i hela regionen, se till att
jämställdhet mellan kvinnor och män integreras i allt relevant samarbete och
främja verkningsfulla åtgärder mot människohandel i hela grannskapet. Inom hela grannskapet krävs det fler insatser
för att skapa ett effektivt och oberoende rättsväsende för att trygga
medborgarnas rätt till en opartisk rättegång och garantera rättssäkerhet för
företag och investerare genom opartiska rättsliga avgöranden. Reform av
säkerhetssektorn är också centralt för en varaktig demokratisering. För att
stödja grannländernas ansträngningar är EU, med hjälp av de ytterligare medel
som blev tillgängliga efter förra årets översyn av politiken, redo att öka sitt
tekniska och ekonomiska stöd inom ramen för de nationella övergripande
strategierna. Ekonomisk utveckling som kommer alla till
del samt handel Arbetslöshet, social utslagning, ojämlikhet
och fattigdom är vad som mest oroar människor inför
framtiden. Dessa problem ligger till grund för instabilitet och oro och måste
åtgärdas för att en varaktig demokratisering ska uppnås. För detta krävs det
att partnerländerna genomför reformer och tillämpar en samordnad metod där man
kombinerar ekonomisk politik och finans-, arbetsmarknads-, social- och
utbildningspolitik. EU är redo att stödja sådana reformer genom riktade
åtgärder som syftar till att främja den sociala sammanhållningen och
sysselsättningen (särskilt bland ungdomar). För att stimulera EU:s investeringar i
partnerländerna har EU inbegripit skydd för investeringar i
tillämpningsområdet för de djupgående och omfattande frihandelsavtal som ska
förhandlas fram med Egypten, Jordanien, Marocko och Tunisien.
EU har för avsikt att successivt förhandla fram liknande bestämmelser med andra
grannländer antingen som separata avtal eller i samband med framtida djupgående
och omfattande frihandelsavtal. I samarbete med OECD och Världsbanken kommer
kommissionen i juni att lansera ett system för att sänka försäkringskostnaderna
för storskaliga investeringar i södra Medelhavsregionen, i syfte att öka de
utländska direktinvesteringarna i regionen. Framsteg har också gjorts när det
gäller att bana väg för ett garantisystem som omfattar hela EU och som skyddar
mot politiska risker som hotar investeringar som små och medelstora företag
från EU gör i små och medelstora företag i partnerländerna. Detta system, som
kommer att omfatta hela grannskapsområdet, kommer förmodligen att lanseras i
slutet av året. Slutligen har samråd bekräftat det lämpliga i att utvidga
Europeiska investeringsfondens (EIF) geografiska ansvarsområde till att
uttryckligen omfatta grannländerna. Kommissionen har för avsikt att senare i år
föreslå att EIF:s styrelse ändrar EIF:s stadga i detta hänseende. Detta kommer
bland annat att göra det lättare för partnerländerna att delta i framtida
EU-program, såsom programmet för konkurrenskraft, företagaranda och små och
medelstora företag (Cosme). Den konvergens i lagstiftningen som är
en del av de djupgående och omfattande frihandelsavtalen inom så vitt skilda
områden som t.ex. sanitära och fytosanitära frågor, tekniska föreskrifter,
tullförfaranden, offentlig upphandling och konkurrens kommer att kräva att
partnerna gör mycket stora ansträngningar för att reformera sin lagstiftning
och utveckla metoder för att genomföra den och se till att den efterlevs. Till
dessa insatser hör korruptions- och bedrägeribekämpning och en stärkt
förvaltning av de offentliga finanserna. EU har åtagit sig att öka sitt stöd
till dessa ansträngningar genom att tillhandahålla ytterligare bistånd till
institutionsuppbyggnad. Rörlighet Utvecklingen av rörligheten måste fortsätta. För EU:s östra grannländer innebär detta att avtal om
förenklade viseringsförfaranden och återtagandeavtal ingås med Armenien,
Azerbajdzjan och Vitryssland, samt att viseringsdialoger inleds
med Georgien, och därefter med Armenien och Azerbajdzjan. Ukraina
och Republiken Moldavien förväntas vilja göra framsteg mot att fullt ut
genomföra sina handlingsplaner för viseringsliberalisering. Azerbajdzjan
har uttryckt intresse för att förhandla om ett partnerskap för rörlighet i
enlighet med dem som ingåtts med andra östeuropeiska grannländer. För EU:s
södra grannländer innebär detta att partnerskap för rörlighet inrättas med Marocko
och Tunisien och att dialoger om rörlighet inleds med Egypten och
Jordanien. För att uppnå målen på utbildningsområdet och
främja affärskontakter, kulturutbyte och kontakter mellan människor uppmanar
den höga representanten och kommissionen EU:s medlemsstater att mer
systematiskt använda de möjligheter som den europeiska viseringskodexen
ger. Särskilt bör viseringar för flera in- och utresor ges till personer som
kan motivera behovet av att regelbundet och i god tro resa till EU i affärer
eller för familjekontakter, samt till företrädare för det civila samhällets
organisationer och studerande som deltar i EU-finansierade program. Ungdomar
under 25 år som deltar i seminarier, konferenser, idrottsevenemang, kulturella
evenemang eller utbildningsarrangemang som anordnas av ideella organisationer,
samt barn under 12 år, bör undantas från viseringsavgift. Sektorssamarbete EU:s värderingar (respekt för de mänskliga
rättigheterna, demokrati och rättsstaten) ligger till grund för EU och styr
samarbetet mellan dess medlemsstater. De avspeglas också i EU:s lagstiftning,
normer och standarder. Att partnerländerna anammar EU:s normer och standarder
genom sektorssamarbete är ett uttryck för deras vilja att komma närmare EU, och
kommer, inte minst viktigt, att främja dessa värderingar. Sektorsreformer och
sektorssamarbete bidrar således till bättre politiska och ekonomiska
styrelseformer, politisk och administrativ öppenhet och ansvarighet,
socioekonomisk utveckling, konfliktförebyggande och konfliktlösning,
samhällsuppbyggnad och ett ökat deltagande för det civila samhället
organisationer. Inom många sektorer, särskilt transport och
energi, håller kommissionen på att utarbeta ett särskilt fokus på de länder som
omfattas av den europeiska grannskapspolitiken och avser att utveckla denna
strategi mer allmänt[12]. I denna anda och utan försök att vara heltäckande belyses nedan ett
antal sektorsfrågor där EU och partnerländerna skulle kunna samarbeta
närmare med sikte på att uppnå konkreta resultat inom de närmaste åren. · När det gäller energi kommer kommissionen att fortsätta att
stödja utvecklingen av den södra gaskorridoren. Den kommer också att fortsätta
att samarbeta med de östeuropeiska grannländerna för en trygg
energitransitering, på grundval av en nätdrift med god insyn. Dessutom kommer
den under 2012 att samråda med partnerländerna i det södra Medelhavsområdet för
att upprätta energipartnerskap som ett första steg mot en regional integration
av marknaden för el och förnybar energi, där målet på lång sikt är att inrätta
en energigemenskap för EU och södra Medelhavsområdet. · I fråga om näringslivspolitik bör Europa–Medelhavsstadgan för
företag uppgraderas till en småföretagsakt för Europa–Medelhavsområdet och EU:s
sektorövergripande och sektorspecifika nätverk och åtgärder bör utvidgas till
partnerländerna i södra Medelhavsområdet. Man bör utbyta information och bästa
praxis om hållbar turism. · På området lufttransporter bör förhandlingarna om ingående av
omfattande luftfartsavtal under 2012 påskyndas med Ukraina, återupptas
med Tunisien och inledas med Azerbajdzjan. · EU kommer att fortsätta att främja modern praxis och moderna
förfaranden på tullområdet i riktning mot största möjliga förenkling för
handeln, bland annat genom genomförande av de strategiska ramavtalen för
tullsamarbete med de östeuropeiska partnerländerna och pågående och framtida
förhandlingar om djupgående och omfattande frihandelsavtal. · EU kommer att stödja partnerländernas förmåga att ta itu med miljöförstöring
och främja hållbar användning av naturresurserna, däribland på områdena vatten,
industriföroreningar, farliga bekämpningsmedel, luftkvalitet, avfallshantering,
naturskydd och skogsbruk, samt att stärka miljöinformationssystem och
styrelseformer. EU kommer att bistå partnerländerna med att bättre integrera
miljöhänsyn i andra politikområden för att främja en övergång till en grönare
ekonomi, bland annat genom mer hållbar konsumtion och produktion. EU kommer
också att stärka samarbetet med partnerländerna inom den europeiska
grannskapspolitiken inför FN:s världskonferens om hållbar utveckling 2012. · Utformningen och genomförandet av en målmedveten klimatpolitik
är en viktig utmaning där EU är redo att samarbeta nära med partnerländerna. EU
kommer att stödja partnerländernas övergång till en koldioxidsnål utveckling
och motståndskraft mot klimatförändringar genom kapacitetsuppbyggnad,
informationsutbyte och investeringar. Detta kommer att hjälpa partnerländerna
att genomföra avtalen från Cancun och Durban, och i synnerhet att utforma
utvecklingsstrategier för låga utsläpp, öka sin motståndskraft mot
klimatförändringar och lämna uppdaterad information om sina mål eller de
åtgärder som de kommer att genomföra. · Politiken för informationssamhället inom den europeiska grannskapspolitiken
syftar till att skapa en rättvis, modern, öppen och transparent marknad för
telekommunikationer, en öppen och intensiv användning av internet för alla och
en mångsidig mediemiljö. Att se till att internet och annan elektronisk
kommunikationsteknik är säker, stabil och motståndskraftig är en hörnsten
för demokrati och för skapandet av ett dynamiskt och innovativt företagsklimat.
För att fullt ut utnyttja informationssamhällets möjligheter till tillväxt och
produktivitet kommer kommissionen att stödja ytterligare lagstiftningsreformer,
bland annat genom nätverk av tillsynsmyndigheter. Nätverket av
tillsynsmyndigheter i Medelhavsområdet kommer att stärkas och ett östligt
nätverk kommer att inrättas. Kommissionen kommer också att stödja förbättring
av miljön för elektronisk kommunikation när det gäller allt från sammankoppling
av datanät till e-hälsovård. Den kommer likaledes att öka
höghastighetsförbindelserna hos de regionala e-infrastrukturerna för forskning
och utbildning. Man kommer dessutom att främja en aktiv och demokratisk
användning av IKT och internet, såväl som åtgärder för en öppen och effektiv
tillsyn av audiovisuella frågor och medier. · När det gäller utvecklingen mot ett ”gemensamt område för kunskap
och innovation” kommer kommissionen att intensifiera samarbetet med
partnerländerna och stödja bättre nätverksbyggande och ökad samordning mellan
partnerländerna och EU vid fastställandet och synkroniseringen av
forskningsprioriteringar. För att främja att forskarsamfund i de länder om omfattas
av den europeiska grannskapspolitiken i högre grad deltar i det sjunde
ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, kommer kommissionen att
uppmuntra partnerländerna att bygga upp sin forskningskapacitet, främja ökat
samarbete mellan forskare och forskningsorganisationer i de länder som omfattas
av grannskapspolitiken och i EU samt bidra till att stärka nätverket av
kontaktpunkter inom sjunde ramprogrammet. Kommissionen kommer att stödja
särskilda informationsevenemang om möjligheterna inom sjunde ramprogrammet.
Kommissionen är vidare beredd att med de partner som omfattas av
grannskapspolitiken förhandla om samförståndsavtal avseende deras associering
till sjunde ramprogrammets efterföljare. · Det nya programmet för jordbruk och landsbygdsutveckling inom
den europeiska grannskapspolitiken kommer att hjälpa partnerländerna att agera
mer effektivt på utländska marknader, att fullt ut dra nytta av de framtida
djupgående och omfattande frihandelsavtalen och att stimulera det inhemska
jordbruket. Inom denna ram kommer kommissionen att delta i nära politiska
dialoger med partnerländerna för att främja långsiktiga jordbruks- och
landsbygdsutvecklingsstrategier i nära samarbete med alla berörda parter. · I fråga om statistik kommer EU att stödja antagandet av
riktlinjerna för europeisk statistik, inklusive principen om
statistikproducenternas oberoende. EU kommer också att stödja produktion och
spridning av högkvalitativ statistik på centrala socioekonomiska områden i
enlighet med EU:s standarder och metoder, och användning av statistik för
evidensbaserat beslutsfattande, som är en central del av god samhällsstyrning.
EU kommer att förstärka det icke-hierarkiska biståndet och den regionala
dimensionen av stödet till detta arbete. · På området för havspolitik kommer EU att stärka sitt samarbete
med sina grannar för att uppmuntra framtagandet av gemensamma mål för hållbar
tillväxt och sysselsättning inom traditionella och nya sjöfartssektorer och
utvecklingen av pilotprojekt på områden av regionalt intresse, och för att göra
åtgärder som finansieras av EU:s interna och externa finansieringsinstrument
mer konsekventa i detta avseende. I
Medelhavsområdet kommer kommissionen, tillsammans med EIB och IMO, att inleda
ett gemensamt initiativ för att mobilisera den privata sektorns investeringar
och finansinstitutens deltagande i sjöfartssektorn, särskilt på områdena
infrastruktur, utbildning och sjöövervakning. Kommissionen kommer också att öka
samarbetet med partnerländer bland kuststaterna inom de regionala organisationerna
för fiskeriförvaltning i syfte att främja en mer hållbar användning av
fiskeresurserna, stärka fiskerikontrollen samt bekämpa olagligt, orapporterat
och oreglerat fiske. Den nya generation av handlingsplaner för den
europeiska grannskapspolitiken (eller motsvarande dokument) som håller på att
förhandlas fram med många partner kommer att tillhandahålla en uppdaterad
politisk ram som ska garantera att EU och dess medlemsstater bättre kan
samordna ekonomiskt och tekniskt stöd. Programplaneringsprocessen som
kommer att inledas under andra halvåret i år inom ramen för det nya
grannskapsinstrumentet ger en verklig möjlighet för intresserade medlemsstater
att planera sitt stöd tillsammans med EU. Regionalt samarbete Den arabiska våren erbjuder nya möjligheter
till regionalt samarbete i det södra grannskapområdet. Många av de
utmaningar som partnerländerna står inför kan endast hanteras effektivt på
regional eller subregional nivå. EU har tagit över det nordliga delade
ordförandeskapet i unionen för Medelhavsområdet, vilket kommer att öka
komplementariteten mellan unionen för Medelhavsområdet och den europeiska
grannskapspolitiken och göra EU:s stöd till länderna i det södra
Medelhavsområdet mer verkningsfullt. EU kommer att fortsätta att stödja
sekretariatet för unionen för Medelhavsområdet som är en katalysator för
projekt som ger påtagliga fördelar för folken runt Medelhavet. Kommissionen är
också fast besluten att ge ett nytt uppsving åt sektorsdialogerna inom unionen
för Medelhavsområdet. EU har också utvecklat en
mer strukturerad dialog med Arabförbundet, bland annat genom regelbundna möten
mellan den höga representanten och Arabförbundets generalsekreterare och har
inlett konkret samarbete, inbegripet upprättandet av Arabförbundets
lägescentral och utbildning av diplomater eller valobservatörer. Det finns redan uppmuntrande tecken på en
förbättrad dialog mellan Algeriet och Marocko, som banar väg för
ett bättre subregionalt samarbete i Maghreb, även inom ramen för 5+5-gruppen.
EU är redo att stödja detta och andra regionala och subregionala samarbets- och
integrationsprocesser, samt att samarbeta med berörda regionala organisationer
och processer. Den höga representanten och kommissionen avser att lägga fram
förslag för att stärka förbindelserna mellan EU och Maghreb i det gemensamma
meddelande som de kommer att utarbeta under de kommande månaderna, förutsatt
att partnerländerna i Maghreb visa tydliga tecken på framsteg i sitt regionala
samarbete. Som svar på den färdplan som Europeiska rådet
efterlyste vid sitt möte i mars och vars syfte skulle vara att utforma och
vägleda genomförandet av EU:s politik gentemot våra partnerländer i det södra
Medelhavsområdet, innehåller den rapport om genomförandet av partnerskapet
för demokrati och delat välstånd som åtföljer detta gemensamma meddelande
en redogörelse för de mål som ska uppnås, de instrument som ska användas och de
åtgärder som ska vidtas fram till slutet av 2013. I det östra
grannskapsområdet har det regionala samarbetet om gränsförvaltning stärkts inom
ramen för EU:s gränsövervakningsuppdrag för Republiken Moldavien och Ukraina
(EU BAM) och projektet för integrerad gränsförvaltning i
södra Kaukasus. I det gemensamma
meddelandet om färdplanen för det östliga partnerskapet finns närmare
upplysningar om den verksamhet som planeras inom ramen för det östliga
partnerskapet. Slutsatser I maj förra året slutförde EU en omfattande
översyn av den europeiska grannskapspolitiken. Detta skedde som svar på ett
antal utmaningar: behovet av att stödja den demokratiseringsprocess som sveper
över EU:s hela södra grannskap, de europeiska ambitionerna hos vissa av våra
östeuropeiska partnerländer och behovet av att fördjupa det östliga
partnerskapet, liksom de nya möjligheter som skapats genom Lissabonfördragets
ikraftträdande. Ett år senare ger denna bedömning en lovande bild. I många
avseenden är EU:s grannskap i dag mer demokratiskt och öppet för förändringar
än för ett år sedan. EU:s nya politiska strategi är fast etablerad. De flesta
partnerländer har välkomnat detta och flera av dem är redo att genomföra
politiska och ekonomiska reformer med ökad beslutsamhet och att samarbeta
närmare med EU. Detta är dock en tid av förändringar. Länder
håller på att utarbeta nya konstitutioner, inrätta nya institutioner, skapa
konsensus internt till stöd för en demokratisk omvandling och välja nya ledare.
Detta är en krävande och i vissa fall även riskfylld process. Begripligt nog
behöver vissa länder komma längre med dessa interna processer innan de helt kan
återuppta dialogen med EU om reformer och förhandlingar som skulle kunna öppna
dörren till starkare handelsförbindelser, djupare ekonomisk integration och
sektorsintegration samt ökad rörlighet. I denna situation är det viktigt för EU att
fullgöra sina åtagandena gentemot sitt södra grannskap och att öka sitt
engagemang i det östra grannskapet. Detta kommer också att bidra till
säkerheten och välståndet i EU. EU:s trovärdighet som global aktör beror till
stor del på dess förmåga att agera beslutsamt i sitt närområde. Därför måste EU,
trots sina ekonomiska svårigheter, även i fortsättningen vara öppet och
utåtriktat, ytterligare stärka grannförbindelserna och kraftfullt stödja sina
partners ansträngningar att göra sina länder mer demokratiska, mer välmående
och därmed mer stabila. [1] KOM(2011) 303, 25.5.2011. [2] Detta gemensamma meddelande åtföljs av tolv landsvisa
lägesrapporter med bedömningar av genomförandet av den europeiska
grannskapspolitiken under 2011 i de tolv grannländer med vilka en handlingsplan
för den europeiska grannskapspolitiken eller motsvarande dokument har
överenskommits, två regionala lägesrapporter med en översyn av de framsteg som
gjorts under 2011 när det gäller genomförandet av det östliga partnerskapet
respektive partnerskapet för demokrati och delat välstånd samt en bilaga med
statistik. [3] 1 miljard euro till EU:s södra grannskapsområde och 150
miljoner euro till EU:s östra grannskapsområde. [4] Spring står för Support for Partnership, Reform and
Inclusive Growth och Eapic står för Eastern Partnership Integration and
Cooperation Programme. [5] COM (2012) … , 15.5.2012, Det östliga partnerskapet:
En färdplan inför toppmötet hösten 2013. [6] En djupgående och hållbar demokrati kännetecknas
bl.a. av fria och rättvisa val, förenings-, yttrande- och mötesfrihet och en
fri press och fria medier, rättsstatsprincipen tillämpad av en oberoende
domarkår samt rätten till en opartisk rättegång, korruptionsbekämpning, reform
av säkerhets- och av brottsbekämpningssektorn (inklusive polisen) samt
inrättandet av demokratisk kontroll över försvaret och säkerhetsstyrkorna. [7] KOM(2011) 200 slutlig, 8.3.2011. [8] 1 miljard euro till EU:s södra grannskapsområde och 150
miljoner euro till EU:s östra grannskapsområde. [9] I december 2011 antog kommissionen ett förslag till
Europaparlamentets och rådets beslut om EU:s ratificering av ändringarna
(KOM(2011) 905, 21.12.2011). [10] KOM(2011) 500 slutlig, 29.6.2011, En budget för Europa
2020. [11] Armenien, Moldavien, Ukraina och i framtiden eventuellt
Egypten och Georgien. [12] Se särskilt kommissionens meddelanden EU och dess
grannregioner: En ny strategi för transportsamarbete, KOM(2011) 415,
7.7.2011 och EU:s energipolitik: Samarbete med partner utanför våra
gränser, KOM(2011) 539, 7.9.2011.