EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0883
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL amending Directive 2005/36/EC on the recognition of professional qualifications and Regulation on administrative cooperation through the Internal Market Information System
Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe št. [...] o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg
Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe št. [...] o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg
/* COM/2011/0883 konč. - 2011/0435 (COD) */
Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe št. [...] o upravnem sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg /* COM/2011/0883 konč. - 2011/0435 (COD) */
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
1.
OZADJE IN NAMEN PREDLOGA
1.1.
Splošno ozadje
Mobilnost kvalificiranih strokovnjakov v
Evropski uniji je nizka. Vendar se zdi, da je na področju mobilnosti
veliko neizkoriščenih možnosti: raziskava Eurobarometra iz leta 2010[1] je pokazala, da 28 %
državljanov EU razmišlja o delu v tujini. Priznavanje poklicnih kvalifikacij je
ključno za zagotavljanje, da bi temeljne svoboščine notranjega trga
učinkovito delovale v korist državljanov EU. Hkrati mobilnost ne bi smela
potekati na račun potrošnikov in zlasti bolnikov, ki od zdravstvenih
delavcev pričakujejo ustrezno jezikovno znanje. Poleg tega možnosti bolj povezanega
trga storitev na področju strokovnih storitev ostajajo neizkoriščene;
medtem ko je Direktiva o storitvah[2]
iz leta 2006 nudila nove možnosti, je bila Direktiva o poklicnih
kvalifikacijah iz leta 2005[3]
osredotočena predvsem na združitev 15 obstoječih direktiv v en
sam instrument. Posodobljena direktiva bi ustrezala tudi
potrebam držav članic, ki se soočajo z vedno večjim pomanjkanjem
usposobljene delovne sile. Zato je mobilnost državljanov EU na enotnem trgu
pomembno vprašanje. Pomanjkanje delovne sile v prihodnosti ne bo samo ostalo,
ampak se bo po napovedih povečalo, zlasti v zdravstvenem sektorju,
izobraževalnem sektorju, pa tudi v sektorjih rasti, kot je gradbeništvo ali poslovne
storitve. Komisija je v
strategiji za pametno, trajnostno in vključujočo rast (strategija
Evropa 2020) že poudarila potrebo po spodbujanju mobilnosti znotraj EU. V
Programu za nova znanja in spretnosti ter delovna mesta[4] je opozorila, da je neusklajenost
na trgu dela EU stalnica in da možnosti za mobilnost delovne sile niso dovolj
izkoriščene. V Poročilu o državljanstvu[5] iz leta 2010 je bila prav
tako poudarjena potreba po posodobitvi na tem področju, kar je v interesu
državljanov EU. Komisija je v
letnem pregledu rasti za leto 2011 in 2012[6] ter v Aktu za enotni trg[7] pripisala velik pomen priznavanju
poklicnih kvalifikacij. V Aktu za enotni trg je poudarila potrebo po
posodobitvi obstoječega okvira znotraj dvanajstih pobud, namenjenih
krepitvi rasti in zaupanja med državljani. Evropski svet je
23. oktobra 2011[8]
institucije pozval, naj naredijo vse, kar je v njihovi moči, da bi dosegle
politični dogovor o teh dvanajstih pobudah v Aktu za enotni trg in o
predlogu Komisije za posodobitev te direktive. Evropski parlament je v svojem
poročilu z dne 15. novembra 2011[9] prav tako pozval k nujnemu
ukrepanju.
1.2.
Namen predloga
Komisija ne
predlaga nove direktive, ampak dobro usmerjeno posodobitev obstoječih
določb, ki temelji na naslednjih ciljih: ·
poenostavitev postopkov s pomočjo evropske
poklicne izkaznice, s katero bi bolje izkoristili prednosti že uspešnega
informacijskega sistema za notranji trg (Internal Market Information system –
IMI) (glej oddelek 4.1); ·
preoblikovanje splošnih pravil za ustanavljanje v
drugi državi članici ali začasno opravljanje storitev v drugi državi
članici (glej oddelke 4.2, 4.3 in 4.4); ·
posodobitev sistema za samodejno priznavanje,
zlasti za medicinske sestre, babice, farmacevte in arhitekte (glej oddelke 4.5,
4.6 in 4.7); ·
oblikovanje pravnega okvira v direktivi za delno
kvalificirane strokovnjake in notarje (glej oddelek 4.8); ·
pojasnitev zaščitnih ukrepov za bolnike,
katerih zaskrbljenost glede jezikovnega znanja in tveganja malomarnosti pri
opravljanju poklica bi se morala biti odražati v pravnem okviru (glej oddelek
4.9.); ·
oblikovanje pravne zahteve po zagotavljanju
uporabnikom prijaznih in vsebinsko usmerjenih informacij o pravilih o
priznavanju kvalifikacij, kar bi bilo podprto s celostnimi storitvami e-vlade v
celotnem postopku priznavanja (glej oddelek 4.10); ·
uvedba sistematičnega pregledovanja in
medsebojnega ocenjevanja za vse regulirane poklice v državah članicah
(glej oddelek 4.11).
2.
REZULTATI POSVETOVANJ Z INTERESNIMI SKUPINAMI IN OCENA UČINKA
Pobuda je nastala na podlagi naknadne ocene
Direktive in obsežnih posvetovanj z vsemi večjimi interesnimi skupinami,
vključno s pristojnimi organi, poklicnimi organizacijami, akademskimi
organi in državljani.
2.1.
Ocena
Naknadno ocenjevanje je potekalo med
marcem 2010 in majem 2011. Evropska komisija je vzpostavila stik s
pristojnimi organi in nacionalnimi koordinatorji Direktive ter prejela
približno 200 poročil o izkušnjah, ki so bila objavljena na spletni
strani Komisije[10].
Poleg tega je družba GHK Consulting
naročila študijo[11],
ki se je osredotočala na učinke nedavno izvedenih izobraževalnih
reform na priznavanje poklicnih kvalifikacij.
2.2.
Javno posvetovanje
Komisija je 7. januarja 2010
začela javno posvetovanje o direktivi. Službe Komisije so prejele
370 prispevkov[12].
Komisija je 22. junija 2010 sprejela
zeleno knjigo[13]
z naslovom „Posodobitev direktive o poklicnih kvalifikacijah“. Prejetih je bilo
približno 420 prispevkov. Komisija je organizirala tudi dve javni
konferenci o spremembi direktive.
2.3.
Izid posvetovanja
Vse zainteresirane strani so priznale potrebo
po zagotavljanju boljšega dostopa do informacij o priznavanju kvalifikacij.
Večina državljanov in poklicnih organizacij je podprla poenostavitev
postopkov za priznanje, predstavniki zdravstvenega sektorja pa so poudarili
tudi potrebo po varovanju kakovosti storitev. Velika večina
zainteresiranih strani v vseh kategorijah je izrazila pozitivno mnenje o
zamisli glede evropske poklicne izkaznice. Številne poklicne organizacije so
podprle spremembo koncepta skupnih izhodišč. Večina pristojnih
organov in poklicnih organizacij, ki zastopajo poklice, ki imajo korist od
samodejnega priznavanja, se je strinjala glede potrebe po posodobitvi sistema.
2.4.
Usmerjevalna skupina za poklicno izkaznico
Evropska komisija je januarja 2011
ustanovila usmerjevalno skupino, sestavljeno iz zunanjih strokovnjakov, ki bodo
razpravljali o potrebi po evropski poklicni izkaznici in njeni izvedljivosti.
Skupina združuje predstavnike različnih poklicnih organizacij in pristojnih
organov ter je izvedla številne študije primerov[14], ki jih je 3. in
4. oktobra predstavila na forumu o enotnem trgu v poljskem Krakovu. V
svoji izjavi so udeleženci foruma pozdravili zamisel o evropski poklicni
izkaznici.
2.5.
Ocena učinka
Komisija je izvedla
oceno učinka o različnih možnostih politike. S to analizo je
bilo opredeljenih osem skupin problemov, ki so se pojavili predvsem na podlagi
ocene in odzivov na zeleno knjigo. Te skupine problemov obsegajo: dostop do
informacij o postopkih priznavanja, učinkovitost postopkov priznavanja,
delovanje sistema samodejnega priznavanja, pogoje, ki veljajo za ustanavljanje,
ter pogoje, ki veljajo za začasno mobilnost in področje uporabe
Direktive. Ker se je kot posebno vprašanje med oceno pojavilo vprašanje javnega
zdravja, je bilo v opredelitvi problema omenjeno tudi varstvo bolnikov. Ta
problem se nanaša na pomanjkanje preglednosti in utemeljitve zahtev po
kvalifikacijah za regulirane poklice. Analiza je
opredelila tri splošne cilje: olajšanje mobilnosti strokovnjakov in trgovine v
EU na področju storitev, obravnavanje izziva glede zapolnjevanja visoko
kvalificiranih delovnih mest in nudenje več možnosti iskalcem zaposlitve.
Ti cilji so bili ob upoštevanju ozadja in opredeljenih problemov vključeni
v posebne cilje. Za vsako skupino problemov so bile
preučene številne možnosti, ki so bile ocenjene glede na naslednja merila:
uspešnost, učinkovitost, doslednost in učinki na interesne skupine
(koristi in stroški za mobilne strokovnjake, države članice, potrošnike in
bolnike, delodajalce). Glede dostopa
do informacij je ocena učinka preučila različne možnosti za
olajšanje opredelitve pristojnih organov in dokumentov, ki jih je treba
predložiti, ter spodbudili uporabo elektronskih postopkov. Kot najprimernejša
možnost je bila obravnavana razširitev obsega enotnih kontaktnih točk
(vzpostavljenih na podlagi Direktive o storitvah). Z nadaljnjo razširitvijo
obstoječih struktur se stroški pri tej možnosti ne bi smeli bistveno
povečati. Glede učinkovitosti
postopkov priznavanja je bilo preučenih več možnosti, ki bi
skrajšale trajanje postopkov in zagotovile boljši izkoristek kompenzacijskih ukrepov.
Uvedba evropske poklicne izkaznice na podlagi poglobljenega sodelovanja države
članice izvora je bila najprimernejša možnost, saj bi ugodno vplivala na
trajanje postopka priznavanja. Ta možnost bi za določene države
članice lahko prinesla nekaj upravnih stroškov, vendar bi imeli
strokovnjaki koristi od hitrejših postopkov priznavanja. Poleg tega je bil
opredeljen sklop ukrepov, da bi izboljšali uporabo in organizacijo dopolnilnih
ukrepov. Na podlagi analize se je zdelo potrebno temeljito preučiti
koncept „skupnih izhodišč“, da bi še pospešili priznavanje nekaterih poklicev.
Glede sistema samodejnega priznavanja
so bile preučene različne možnosti za poenostavitev postopka
priglasitve novih diplom in njihovega preverjanja. Vzpostavitev funkcije
nacionalne skladnosti se je zdela najučinkovitejša in najuspešnejša
možnost. Preučeni so bili različni sklopi možnosti, da bi prilagodili
minimalne zahteve usposobljenosti za sektorske poklice – zlasti za zdravnike,
medicinske sestre, babice, farmacevte in arhitekte – in posodobili razvrstitev
gospodarskih dejavnosti iz Priloge IV Direktive. Te možnosti so
predstavljene v povzetku ocene učinka. Preučene so bile številne možnosti za
poenostavitev pogojev za stalni sedež. Ocena učinka je ugotovila,
da bi bilo zlasti treba ravni kvalifikacij iz člena 11 ohraniti kot
referenčno točko za primerjanje kvalifikacij, vendar se ne bi smele
še naprej uporabljati za ocenjevanje upravičenosti prošenj. Uvedba
načela delnega dostopa v direktivi je bila opredeljena kot še ena od
rešitev, s katero bi bilo mogoče zmanjšati ovire za mobilnost. Posebne
zahteve, ki veljajo za strokovnjake iz držav članic, v katerih njihov
poklic ni reguliran, so se v okviru sistema ustanavljanja štele za nepotrebne. Glede začasne mobilnosti je ocena
učinka analizirala različne možnosti, ki bi verjetno olajšale to
vrsto mobilnosti in izboljšale pravno varnost za strokovnjake. Ena od izbranih
možnosti obsega poenostavitev zahtev za strokovnjake, ki spremljajo potrošnike
in prihajajo iz držav članic, v katerih njihov poklic ni reguliran. Poleg
tega je ocena učinka ugotovila, da bi morala vsaka država članica
sestaviti seznam poklicev, ki vplivajo na javno zdravje ali varnost (pri
katerih je zahtevano predhodno preverjanje kvalifikacij). Ocena učinka je preučila
različne možnosti politike, da bi pojasnila področje uporabe
Direktive in ga razširila na nove kategorije strokovnjakov. V oceni
učinka se ugotavlja, da bi bilo pod posebnimi pogoji področje uporabe
direktive treba razširiti na strokovnjake in notarje, ki niso popolnoma
kvalificirani. Za kvalifikacije tretjih držav je bila kot najustreznejša
možnost opredeljena ohranitev enakega stanja. Vendar bi morale države
članice obravnavanje državljanov Unije na podlagi direktive razširiti na
druge državljane tretjih držav, če to zahtevajo mednarodni sporazumi o
poklicnih storitvah. Glede
varstva bolnikov so bile ocenjene različne možnosti, ki bi nudile
večje jamstvo glede statusa strokovnjakov in njihovega jezikovnega znanja.
Najprimernejše možnosti na tem področju vključujejo uvedbo mehanizma
opozarjanja skupaj z večjo preglednostjo med državami članicami glede
nenehnega strokovnega razvoja ter jasnejša pravila glede nadzora jezikovnega
znanja. Da bi izboljšali preglednost in utemeljitev
reguliranih poklicev, je bilo preučenih več možnosti.
Najprimernejša možnost, opredeljena v oceni učinka, vključuje medsebojno
ocenjevanje nacionalnih zakonodaj, ki urejajo dostop do določenih
poklicev. Preučene so bile sinergije med
različnimi najprimernejšimi možnostmi, da bi zagotovili notranjo skladnost
pobude. Osnutek ocene učinka je temeljito
pregledal odbor za oceno učinka, pri čemer so bili njegovi predlogi
za izboljšanje vključeni v končno poročilo. Mnenje odbora za
oceno učinka je objavljeno hkrati s tem predlogom, skupaj s končno
oceno učinka in povzetkom te ocene.
3.
PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA
3.1.
Pravna podlaga
Ta predlog temelji na členu 46,
členu 53(1) ter členih 62 in 114 PDEU.
3.2.
Subsidiarnost in sorazmernost
Načelo subsidiarnosti se uporablja,
če ta predlog ne spada v izključno pristojnost EU. Namena Direktive ne bi bilo mogoče
ustrezno doseči z ukrepi držav članic, saj bi v tem primeru prišlo do
razhajajočih se zahtev in postopkovnih ureditev, ki bi še povečale
regulativno zapletenost in povzročile neupravičene ovire za mobilnost
strokovnjakov. Poleg tega spremembe veljavnega pravnega režima pomenijo
spremembo veljavne direktive, kar je mogoče doseči samo z zakonodajo
Unije. Predlog je zato skladen z načelom subsidiarnosti. V skladu z načelom sorazmernosti mora
biti vsako posredovanje ciljno usmerjeno in ne sme presegati okvirov, ki so
potrebni za dosego ciljev. Predlagane spremembe so omejene na okvire, ki so
potrebni za boljše delovanje pravil o priznavanju poklicnih kvalifikacij, in so
zato skladne s tem načelom.
3.3.
Izbira instrumenta
Predlog temelji na členu 46,
členu 53(1) ter členih 62 in 114 Pogodbe, ki določajo uporabo
direktive za vzajemno priznavanje kvalifikacij. Poleg tega je direktiva za to
nalogo najprimernejša, saj državam članicam omogoča prožnost,
potrebno za izvajanje določenih pravil, obenem pa upošteva njihove
nacionalne in pravne posebnosti. Ker pa bodo morale države članice
spremeniti veliko število nacionalnih zakonodajnih aktov, morajo priglasitvi
ukrepov za prenos priložiti enega ali več dokumentov, v katerih bo
pojasnjeno razmerje med elementi direktive in ustreznim delom nacionalnih
instrumentov o prenosu.
3.4.
Evropski gospodarski prostor
Predlagani akt se nanaša na Evropski
gospodarski prostor, zato ga je treba razširiti na Evropski gospodarski
prostor.
4.
PODROBNA RAZLAGA PREDLOGA
Predlagane spremembe Direktive 2005/36/ES
so predstavljene v skladu s cilji iz oddelka 1.2.
4.1.
Evropska poklicna izkaznica in informacijski sistem
za notranji trg
4.1.1 Evropska poklicna izkaznica Evropska poklicna izkaznica bo nadomestno
orodje in se bo lahko uporabila za poklice, ki izpolnjujejo več ciljev:
povpraševanje od spodaj navzgor s strani predstavnikov poklica, precejšnja
mobilnost in boljše sodelovanje med pristojnimi organi s pomočjo
informacijskega sistema za notranji trg. Evropska poklicna izkaznica nudi
možnosti tudi tistim poklicem, v katerih strokovnjake zanima predvsem
začasna mobilnost. Dejansko bo uvedba evropske poklicne izkaznice odvisna
od tega, ali bodo poklici zahtevali njeno uvedbo. Njene prednosti pa bi kljub
temu morale prispevati k temu, da jo sprejme vedno več poklicev. Namen evropske poklicne izkaznice je
spodbuditi in pospešiti postopek priznavanja, obenem pa zagotoviti njegovo
večjo preglednost. Zato izkaznica zahteva večjo udeležbo države
članice izvora, kar pomeni prenos določenih stroškov in upravnih
bremen z države članice gostiteljice na državo članico izvora. Vendar
bi morala uporaba informacijskega sistema za notranji trg zmanjšati te stroške,
pri čemer lahko novi postopek izvajajo že ustanovljeni pristojni organi,
ki že zdaj pogosto sodelujejo pri pripravi dokumentacije za priznavanje
nacionalnih strokovnjakov. Ko bo evropska poklicna izkaznica uvedena za
določen poklic, bo država članica izvora na prošnjo strokovnjaka
ocenila popolnost dokumentacije in v primeru zahteve po ustanovitvi ustvarila
evropsko poslovno izkaznico. Država članica izvora je še pomembnejša v
primeru začasne mobilnosti, saj bo poklicno izkaznico ustvarila in
potrdila. Uporaba sistema za notranji trg bo postala obvezna, saj bo deloval
kot podporna pisarna za evropsko poklicno izkaznico. Tako udeležba države
članice izvora kot uporaba informacijskega sistema za notranji trg bosta
pripomogla k zmanjšanju stroškov in časa, potrebnega za obravnavo zahteve
po priznanju. S tem so ustvarjeni pogoji za skrajšanje rokov za obravnavo
prošnje na podlagi evropske poklicne izkaznice v primerjavi z veljavnim
postopkom, ki bo še naprej na voljo strokovnjakom, ki evropske poklicne
izkaznice ne želijo uporabljati. 4.1.2 Zavezujoča uvedba
informacijskega sistema za notranji trg na podlagi Direktive Od zaporednih razširitev informacijskega
sistema za notranji trg, ki tako zajema vse mehanizme priznavanja v okviru
Direktive, precejšnje število pristojnih organov informacijski sistem za
notranji trg uporablja redno in z dobrimi rezultati. Vendar so možnosti, ki jih
sistem nudi, ogrožene, če pristojni organ ni registriran ali pa zaradi
neobvezujoče narave informacijskega sistema za notranji trg ne želi
obravnavati zahtev po informacijah. Poleg tega je delovanje evropske poklicne
izkaznice pogojeno s sistematično uporabo informacijskega sistema za
notranji trg. Zato predlog zavezuje države članice k uporabi
informacijskega sistema za notranji trg za izmenjavo informacij, povezanih s
priznavanjem poklicnih kvalifikacij.
4.2.
Prosto opravljanje storitev
Posebni sistem za prosto začasno
opravljanje storitev je bil uveden z Direktivo 2005/36/ES. Določa enostavnejša
pravila za začasne ponudnike storitev: storitve lahko nudijo brez
predhodnega preverjanja poklicnih kvalifikacij (razen pri poklicih, ki vplivajo
na javno zdravje in varnost), kar je v mehanizmih za priznavanje pogoj za
ustanovitev. Za pojasnitev pravil o prostem opravljanju storitev
je predlaganih več sprememb. Z odpravo zahtev glede poklicnih izkušenj za ponudnike
storitev iz države članice, v kateri njihov poklic ni reguliran, kadar
ponudnik storitve spremlja prejemnika storitve, predlog poskuša bolje poskrbeti
za potrebe potrošnikov, ki prečkajo meje. V primerih, v katerih še velja
zahteva glede poklicnih izkušenj, predlog določa, da se lahko pridobijo v
eni ali več državah članicah, zaradi česar imajo ponudniki
storitev v primerjavi z zdajšnjimi razmerami več priložnosti. Pri poklicih, ki vplivajo na javno zdravje in
varnost, so države članice uvedle različne načine za predhodno
preverjanje kvalifikacij, kar je povzročilo pravno negotovost za ponudnike
storitev. Predlog to vprašanje obravnava tako, da od držav članic ne
zahteva samo seznama vseh poklicev, za katere menijo, da sodijo v to
kategorijo, ampak tudi utemeljitev njihovih razlogov za vključitev posameznega
poklica na seznam. Tako bodo ponudniki storitev že vnaprej natančno
vedeli, katere zahteve morajo izpolnjevati za prosto opravljanje storitev,
zaradi večje preglednosti pa se bo zmanjšalo tveganje zaradi nesorazmernih
ali nepotrebnih obveznosti. Predlog navaja tudi seznam dokumentov, ki bi
jih država članica lahko zahtevala pred prvim opravljanjem storitev.
Izrecno pojasnjuje tudi, da mora prijava, ki jo bodo ponudniki storitev morda
morali vložiti pred opravljanjem storitev, veljati za celotno ozemlje države
članice.
4.3.
Splošni sistem
Prvi element predloga se nanaša na
obstoječo možnost, da se na podlagi člena 11 iz področja
uporabe direktive izključijo določene kvalifikacije, če se
kvalifikacija strokovnjaka in kvalifikacija, ki jo zahteva država članica
gostiteljica, razlikujeta za dve ravni ali več. Ravni kvalifikacij bi se
morale načeloma uporabljati samo kot primerjalno orodje in ne kot osnova
za izključevanje strokovnjakov iz področja uporabe direktive. Edina
izjema se nanaša na osebe s kvalifikacijami na podlagi poklicnih izkušenj, ki
želijo dostop do poklica, za katerega je potrebna univerzitetna izobrazba.
Predlog razširja obveznost držav članic, da bolje utemeljijo svoje
dopolnilne ukrepe. Poleg tega predlog določa obveznost držav članic,
da redno organizirajo preizkuse poklicne usposobljenosti.
4.4.
Delni dostop
V skladu s sodno prakso[15] Sodišča je predlagano, da
se v direktivi uvede koncept delnega dostopa. To bo strokovnjakom zagotovilo
večjo pravno varnost in jim omogočilo, da izpolnijo pogoje glede
delnega dostopa za njihovo ustanovitev ali pa zagotavljajo storitve na
področjih, na katerih prej od direktive niso imeli koristi. Vendar pa ni
nujno, da države članice to načelo uporabljajo, če obstajajo
prevladujoči razlogi, na primer v zdravstvenih poklicih.
4.5.
Samodejno priznavanje na podlagi poklicnih izkušenj
Sprememba, predlagana na tem področju, je
namenjena uvedbi večje prožnosti za Komisijo glede spreminjanja seznama
dejavnosti iz Priloge IV. Ta seznam ne odraža več sedanje strukture
gospodarskih dejavnosti. Zato se lahko pojavijo težave pri opredelitvi
poklicev, ki spadajo v ta sistem samodejnega priznavanja, to pa lahko za
strokovnjake prinese negotovosti. Posodobitev razvrščanja se zato zdi
nujna. Vendar je treba morebitno spremembo veljavnega razvrščanja skrbno
oceniti, saj lahko vpliva na obseg sistema. Zato predlagana sprememba Komisiji
daje možnost, da seznam pregleda, ob tem pa ne zmanjša obsega dejavnosti, ki
imajo koristi od samodejnega priznavanja. Komisija namerava v letu 2012
izvesti študijo, v kateri bodo sodelovale interesne skupine.
4.6.
Samodejno priznavanje na podlagi minimalnih zahtev
usposobljenosti
Interesne skupine so izpostavile pomanjkljivo
preglednost zahtev usposobljenosti v državah članicah, ki so osnova za
sistem samodejnega priznavanja za sektorske poklice. Da bi povečali
preglednost na ravni EU, predlog od vsake države članice zahteva, da
priglasi zakonodajne, regulativne in upravne določbe, povezane z
izdajanjem novih ali spremenjenih kvalifikacij. Sodelovati bodo morali tudi ustrezni
obstoječi organi držav članic, na primer odbor ali ministrstvo za
akreditacijo, ki bodo poročali o skladnosti kvalifikacij z minimalnimi
zahtevami usposobljenosti iz direktive. Ocena direktive je pokazala tudi, da so
potrebna pojasnila glede najkrajšega usposabljanja za zdravnike, splošne
medicinske sestre in babice. Poleg tega predlog ob upoštevanju napredka pri
izvajanju evropskega sistema prenašanja in zbiranja kreditnih točk
predvideva določena števila kreditnih točk ECTS kot morebitna merila trajanja
za poklice, pri katerih usposabljanje poteka na univerzitetni ravni. Da bi pospešili mobilnost zdravnikov, ki so že
pridobili kvalifikacijo zdravnika specialista in se želijo udeležiti drugega
strokovnega usposabljanja, predlog državam članicam omogoča, da
odobrijo delna odstopanja od usposabljanja, če je zdravnik zadevni del
usposabljanja v tisti državi članici že opravil v okviru svojega
prejšnjega programa specialističnega usposabljanja. Nove poklicne zahteve, povezane s poklicem
splošne medicinske sestre in babice, so zajete v predlogu, ki od držav
članic zahteva, da zahtevo za sprejetje v program usposabljanja za te
poklice z 10 let splošne izobrazbe nadgradijo na 12 let. Tako je že v
24 državah članicah. Organizacija samodejnega priznavanja za
medicinske sestre med pristopom novih držav članic med letoma 2004
in 2007 je bila zahtevna. V letu 2012 bodo službe Komisije opravile
tehnično oceno o kvalifikaciji poljskih in romunskih medicinskih sester,
ki so formalne kvalifikacije pridobile pred 1. majem 2004 oziroma so
se pred tem datumom udeležile usposabljanja, ter preučile, ali so dodatne
zahteve za poljske in romunske medicinske sestre iz člena 33(2) še
vedno upravičene. Minimalno trajanje usposabljanja arhitektov je
treba posodobiti, da bo bolje odražalo splošno sprejete standarde izobraževanja
arhitektov, zlasti potrebo po dopolnjevanju akademskega usposabljanja s
poklicnimi izkušnjami pod nadzorom usposobljenih strokovnjakov. Zato predlog
določa, da najkrajše usposabljanje za arhitekte traja vsaj šest let pri
čemer naj obsega vsaj štiri leta rednega študija na univerzitetni ravni in
vsaj dve leti plačane prakse ali vsaj pet let rednega študija na
univerzitetni ravni in eno leto plačane prakse. Za farmacevte predlog določa razširitev
njihovega seznama dejavnosti ter črtanje odstopanja iz
člena 21(4), v skladu s katerim lahko države članice farmacevtom
s kvalifikacijami, pridobljenimi v drugi državi članici, prepovejo odprtje
novih lekarn To izjemo je prenehalo uporabljati vedno več držav
članic (kot so Nizozemska, Irska in Združeno kraljestvo). Poleg tega
Sodišče ozemeljske omejitve dovoljuje samo, če ne povzročajo
diskriminacije.
4.7.
Skupna načela za usposabljanje – nov sistem za
samodejno priznavanje
Koncept „skupnih izhodišč“ direktive iz
leta 2005 nadomeščajo skupna načela za usposabljanje: enotni
okvir za usposabljanje ali enotni preizkusi usposobljenosti. Njihov cilj je
večja samodejnost priznavanja kvalifikacij, ki trenutno spada v splošni
sistem in bi se moralo bolje odzivati na potrebe poklicev. Skupna
izhodišča so omogočala samo usklajevanje dopolnilnih ukrepov, skupna
načela za usposabljanje pa strokovnjakom omogočajo, da so v celoti
izvzeti iz dopolnilnih ukrepov. Kvalifikacije, pridobljene v tem sistemu, bi
morale biti samodejno priznane v državah članicah, ki pa bi lahko pri
njihovi uporabi uveljavijo odstopanja. Poleg tega je izpolnjevanje pogojev za
vzpostavitev skupnih načel za usposabljanje manj zahtevno kot
izpolnjevanje pogojev za vzpostavitev skupnih izhodišč. Skupna načela za usposabljanje sicer ne
bi zamenjala nacionalnih programov usposabljanja, vendar bi imeli strokovnjaki,
kvalificirani na podlagi tega sistema, enake koristi kot poklici, za katere so
minimalne zahteve usposabljanja določene v Direktivi.
4.8.
Razširitev obsega Direktive, kadar je potrebno
4.8.1 Strokovnjaki, ki niso popolnoma
kvalificirani Ta predlog razširja področje uporabe direktive
na strokovnjake z diplomo, ki morajo še opraviti plačano prakso, ki jo
morda zahteva zakonodaja države članice, v kateri so diplomirali (to lahko
na primer velja za odvetnike, arhitekte in učitelje). Ta sprememba bi
prinesla večjo pravno varnost tej kategoriji strokovnjakov, ki imajo
korist od pravil Pogodbe o prostem pretoku, ne pa od postopkovnih varoval direktive.
Temelji na sodni praksi[16]
Sodišča. 4.8.2 Notarji Sodišče je maja 2011 odločilo[17], da zahteve glede
državljanstva ne morejo veljati za notarje. Glede uporabe direktive je
Sodišče zavzelo stališče, da se od zadevnih držav članic ob
koncu obdobja iz obrazloženega mnenja ne more razumno pričakovati, da bodo
preučile možnost, da bi bilo treba direktivo prenesti za notarje.
Sodišče ni izključilo dejstva, da imajo države članice obveznost
glede izvajanja direktive, vendar je menilo, da ta obveznost v času
postopkov za ugotavljanje kršitev ni bila dovolj jasna. Področje uporabe direktive
je zato treba pojasniti. Zaradi posebnosti poklica morajo biti pravila o
ustanavljanju in prostem opravljanju storitev ustrezno in dobro prilagojena:
glede ustanavljanja bi morale imeti države članice možnost, da uvedejo
potrebne preizkuse poklicne usposobljenosti ter se tako izognejo diskriminaciji
v postopkih nacionalnega izbora in imenovanja. Glede prostega opravljanja
storitev notarji ne bi smeli imeti možnosti, da sestavljajo izvirne listine in opravljajo
druge dejavnosti overjanja, pri katerih je potreben žig države članice
gostiteljice.
4.9.
Pojasnjena jamstva za bolnike in potrošnike, ki uporabljajo
poklicne storitve
4.9.1 Jezikovne zahteve Predlog pojasnjuje, da se preverjanje
jezikovnega znanja izvede šele, ko država članica gostiteljica prizna
kvalifikacije. V primeru zdravstvenih delavcev določa tudi, da so za
preverjanje, ali morajo pristojni organi izvajati nadzor jezikovnega znanja,
kjer je to nujno potrebno, odgovorni nacionalni zdravstveni sistemi in društva
bolnikov. 4.9.2 Mehanizem opozarjanja V skladu z odgovori, prejetimi na javno
posvetovanje, predlog zavezuje nacionalne pristojne organe, da se medsebojno
opozarjajo na primere, v katerih je zdravstvenemu delavcu, ki koristi samodejno
priznavanje na podlagi Direktive, prepovedano opravljanje prakse, tudi če
gre za začasno prepoved. V primerih drugih strokovnjakov, ki niso zajeti v
Direktivi, se morajo države članice po potrebi prav tako medsebojno
opozarjati.
4.10.
E-upravljanje: dostop do informacij in elektronski
postopki
Da bi bila opredelitev pristojnega organa in
dokumentov, zahtevanih za priznanje, preprostejša, predlog določa, da
enotne kontaktne točke, vzpostavljene na podlagi direktive o storitvah,
postanejo osrednje točke za dostop za vse poklice, zajete v direktivi o
poklicnih kvalifikacijah. Zato je obseg enotnih kontaktnih točk razširjen
na kategorije strokovnjakov, ki v direktivi o storitvah niso zajete
(zdravstveni delavci in iskalci zaposlitve). S to novo določbo bi se lahko
strokovnjaki obrnili na enotno strukturo za vse upravne postopke, povezane z
ustanavljanjem ali opravljanjem storitev v državi članici. Predlog določa, da nacionalne kontaktne
točke, vzpostavljene na podlagi veljavne direktive, postanejo centri za
pomoč, zaradi česar ne bi prišlo do podvajanja informacijskih
struktur. Ti centri za pomoč se bodo osredotočali na posamezne
primere ter prek telefona ali z osebnimi srečanji državljanom nudili
nasvete in pomoč. Po potrebi se bodo povezali s pristojnimi organi in centri
za pomoč drugih držav članic.
4.11.
Preglednost in medsebojno ocenjevanje
V 27 državah članicah Direktiva o
poklicnih kvalifikacijah velja za približno 800 kategorij reguliranih
poklicev. Na področju uporabe in utemeljitev ureditve je preglednost
pomanjkljiva, zaradi česar lahko nastanejo ovire za mobilnost. Zato ta predlog predvideva uvedbo obveznosti
za države članice, da priglasijo seznam poklicev, ki jih regulirajo, in
ocenijo svojo zakonodajo o dostopu do reguliranih poklicev glede na načela
nujnosti (javni interes), sorazmernosti in nediskriminacije. Vsaka država
članica bi morala o rezultatu tega ocenjevanja poročati Komisiji. To
medsebojno ocenjevanje bi državam članicam omogočalo, da primerjajo
svoje regulativne pristope in po potrebi poenostavijo svoje nacionalne pravne
okvire za regulirane poklice.
5.
PRORAČUNSKE POSLEDICE
Predlog naj bi vplival na proračun EU tako,
da bo prihodnja evropska poklicna izkaznica kot operacijsko ogrodje uporabljala
informacijski sistem za notranji trg. Informacijski sistem za notranji trg bo
treba prilagoditi postopkom in zahtevam glede hrambe, ki so povezane z evropsko
poklicno izkaznico, ter dopolniti z nekaterimi dodatnimi funkcijami, tj.
posebnim vmesnikom, mehanizmom opozarjanja in mehanizmom za prijavo. Posledice
za proračun EU so že pokrite z načrtovanimi dodelitvami in bodo ob
upoštevanju dejstva, da bo uporaba informacijskega sistema za notranji trg za
podporo evropski poklicni izkaznici zagotovila pomembne ekonomije obsega in
povezanosti, skromne. Poleg tega so glavne zmogljivosti informacijskega sistema
za notranji trg in tiste, ki so trenutno v razvoju, v veliki meri skladne z
zahtevami evropske poklicne izkaznice. Stroški prilagajanja in razvoja bodo
zato precej nižji. 2011/0435 (COD) Predlog DIREKTIVA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o spremembi Direktive 2005/36/ES o
priznavanju poklicnih kvalifikacij in Uredbe št. [...] o upravnem
sodelovanju prek informacijskega sistema za notranji trg (Besedilo velja za EGP) EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE
UNIJE STA – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije ter zlasti člena 46, člena 53(1) ter
členov 62 in 114 Pogodbe, ob upoštevanju predloga
Evropske komisije, po posredovanju osnutka zakonodajnega akta
nacionalnim parlamentom, ob upoštevanju mnenja Evropskega
ekonomsko-socialnega odbora[18], ob upoštevanju mnenja Evropskega nadzornika za
varstvo podatkov[19], v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju naslednjega: (1)
Direktiva 2005/36/EC Evropskega parlamenta in
Sveta z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih
kvalifikacij[20]
je združila sistem vzajemnega priznavanja, ki je prvotno temeljil na 15
direktivah. Določa samodejno priznavanje omejenega števila poklicev na
podlagi usklajenih minimalnih zahtev usposabljanja (sektorski poklici), splošni
sistem za priznavanje dokazil o usposabljanju in samodejno priznavanje
poklicnih izkušenj. Direktiva 2005/36/ES je vzpostavila tudi nov sistem za
prosto opravljanje storitev. Spomniti je treba, da družinski člani
državljanov Unije, ki prihajajo iz tretjih držav, že uživajo pravice enake obravnave
v skladu s členom 24 Direktive 2004/38/ES. Državljani tretjih
držav imajo lahko v skladu z ustreznimi nacionalnimi postopki korist tudi od
enake obravnave glede priznavanja diplom, spričeval in drugih strokovnih
kvalifikacij, v skladu s posebno zakonodajo Unije, kot so akti o rezidentih za
daljši čas, beguncih, „imetnikih modrih kart“ in znanstvenih
raziskovalcih. (2)
Komisija je v sporočilu „Akt za enotni trg,
Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja, ,Skupaj za novo rast‘“[21] opredelila potrebo po
posodobitvi zakonodaje Unije na tem področju. Evropski svet je v svojih
sklepih dne 23. oktobra 2011 podprl tako posodobitev in pozval k
dogovoru do konca leta 2012. Evropski parlament je v resoluciji z dne
15. novembra 2011 prav tako pozval Komisijo, naj predloži predlog.
Poročilo o državljanstvu EU iz leta 2010 o odpravljanju ovir za
pravice državljanov EU[22]
poudarja potrebo po manjšem upravnem bremenu, povezanim s priznavanjem
poklicnih kvalifikacij. (3)
Da bi spodbudili prosti pretok strokovnjakov ter
obenem zagotovili učinkovito in pregledno priznavanje kvalifikacij, je
treba uvesti evropsko poklicno izkaznico. Ta izkaznica je potrebna zlasti
zaradi pospeševanja začasne mobilnosti in priznavanja v okviru sistema
samodejnega priznavanja, pa tudi zaradi spodbujanja poenostavljenega postopka
priznavanja v okviru splošnega sistema. Izkaznica mora biti izdana na zahtevo
strokovnjaka in po tem, ko so predloženi potrebni dokumenti ter pristojni
organi zaključijo s tem povezane postopke pregledovanja in preverjanja.
Delovanje izkaznice bi moralo biti podprto z informacijskim sistemom za
notranji trg, vzpostavljenim z Uredbo (EU) št. […] o upravnem sodelovanju
prek informacijskega sistema za notranji trg[23].
Ta mehanizem bi moral pripomoči k povečanju sinergij in zaupanja med
pristojnimi organi, obenem pa odpraviti podvajanje upravnega dela za organe ter
izboljšati preglednost in varnost za strokovnjake. Postopek uporabe in izdaje
izkaznice mora biti jasno strukturiran ter obsegati zaščitne ukrepe in
ustrezne pravice do pritožbe za prosilca. Izkaznica in s tem povezan tok dela
znotraj informacijskega sistema za notranji trg bi morala zagotoviti
celovitost, pristnost in zaupnost shranjenih podatkov ter preprečiti
nezakonit in nedovoljen dostop do informacij, shranjenih v sistemu. (4)
Direktiva 2005/36/ES velja samo za
strokovnjake, ki želijo v drugi državi članici opravljati isti poklic. V
nekaterih primerih so zadevne dejavnosti del poklica z večjim obsegom
dejavnosti v državi članici gostiteljici. Če so razlike med
področji dejavnosti tako velike, da bi moral strokovnjak za nadomestitev
vrzeli v znanju dejansko opraviti popoln program izobraževanja in
usposabljanja, ter če strokovnjak to zahteva, mora država članica
gostiteljica v teh posebnih okoliščinah odobriti delni dostop. Če pa
obstajajo prevladujoči razlogi javnega interesa, kot v primeru zdravnika
ali drugih zdravstvenih delavcev, mora imeti država članica možnost, da
delni dostop zavrne. (5)
Če poklic v državi članici izvora ni
reguliran, morajo biti za začasno in občasno opravljanje storitev v
državah članicah zaradi varstva lokalnih potrošnikov vzpostavljeni
zaščitni ukrepi, kar velja zlasti glede zahteve po vsaj dveh letih
predhodnih poklicnih izkušenj. Vendar pa ti zaščitni ukrepi niso potrebni,
če so potrošniki, katerih običajno prebivališče je v državi
članici ustanovitve strokovnjaka, takega strokovnjaka že izbrali, javno
zdravje ali varnost tretjih oseb v državi članici gostiteljici pa ni
ogroženo. (6)
Direktiva 2005/36/ES državam članicam
omogoča, da v primeru reguliranih poklicev, ki vplivajo na javno zdravje
in varnost, poklicne kvalifikacije ponudnika storitev preverijo pred prvim
opravljanjem storitve. Zaradi tega se je pojavila pravna negotovost, saj je
odločitev o potrebi po takem predhodnem preverjanju prepuščena
pristojnemu organu. Da bi zagotovili pravno varnost, morajo strokovnjaki že od
začetka vedeti, ali je potrebno predhodno preverjanje kvalifikacij in kdaj
je glede tega mogoče pričakovati odločitev. (7)
Direktiva 2005/36/ES bi morala zajemati tudi
notarje. Glede zahteve po priznanju zaradi ustanovitve bi morale imeti države
članice možnost, da uvedejo potrebne preizkuse poklicne usposobljenosti
ali prilagoditveno obdobje ter se tako izognejo diskriminaciji v postopkih
nacionalnega izbora in imenovanja. Glede prostega opravljanja storitev notarji
ne bi smeli imeti možnosti, da sestavljajo izvirne listine in izvajajo druge
dejavnosti overjanja, pri katerih je potreben žig države članice
gostiteljice. (8)
Da bi uporabili mehanizem priznavanja znotraj
splošnega sistema, je treba različne nacionalne sheme izobraževanja in
usposabljanja zbrati v različne stopnje. Te stopnje, vzpostavljene zgolj
za namen delovanja splošnega sistema, ne bi smele imeti nobenega vpliva na
nacionalne strukture izobraževanja in usposabljanja niti na pristojnosti držav
članic na tem področju, vključno z nacionalno politiko za
izvajanje evropskega ogrodja kvalifikacij. To je lahko orodje za spodbujanje
preglednosti in primerljivosti kvalifikacij, lahko pa je tudi uporaben dodatni
vir informacij za pristojne organe, ki preučujejo priznavanje
kvalifikacij, izdanih v drugih državah članicah. Stopnje, vzpostavljene za
delovanje splošnega sistema, se načeloma ne bi smele več uporabljati
kot merilo za izključitev državljanov Unije iz področja uporabe
Direktive 2005/36/ES, kadar bi bilo to v nasprotju z načelom
vseživljenjskega učenja. (9)
Prošnje za priznanje s strani strokovnjakov, ki
prihajajo iz držav članic, v katerih njihov poklic ni reguliran, je treba
obravnavati enako kot prošnje strokovnjakov iz držav članic, v katerih je
njihov poklic reguliran. Njihove kvalifikacije je treba primerjati s
kvalifikacijami, zahtevanimi v državi članici gostiteljici na podlagi
ravni kvalifikacij iz Direktive 2005/36/ES. Če obstajajo
večje razlike, mora imeti pristojni organ možnost, da uvede kompenzacijske
ukrepe. (10)
Če minimalni pogoji glede usposobljenosti za
dostop do poklicev, ki jih ureja splošni sistem, niso usklajeni, je treba
državam članicam gostiteljicam še naprej omogočati, da uvedejo kompenzacijski
ukrep. Ta ukrep mora biti sorazmeren ter zlasti upoštevati znanje, spretnosti
in sposobnosti, ki jih je prosilec pridobil prek svojih poklicnih izkušenj ali
vseživljenjskega učenja. Da bi lahko prosilec bolje razumel svoj položaj
in zahteval pravni pregled pred nacionalnimi sodišči na podlagi
Direktive 2005/36/ES, mora biti odločitev glede uvedbe kompenzacijskega
ukrepa podrobno utemeljena. (11)
Pregled Direktive 2005/36/ES je pokazal
potrebo po posodobitvi in prožnejšem pojasnilu seznamov industrijskih,
trgovinskih in obrtnih dejavnosti iz Priloge IV, pri čemer bi bilo
treba za navedene dejavnosti ohraniti sistem samodejnega priznavanja, ki
temelji na poklicnih izkušnjah. Priloga IV v sedanji obliki temelji na
Mednarodni klasifikaciji industrijskih standardov vseh gospodarskih dejavnosti
(ISIC) iz leta 1958 in ne odraža več sedanje strukture gospodarskih
dejavnosti. Klasifikacija ISIC je bila od leta 1958 že večkrat
pregledana. Zato bi Komisija morala imeti možnost prilagoditi Prilogo IV
in tako ohraniti sistem samodejnega priznavanja. (12)
Sistem samodejnega priznavanja na podlagi
usklajenih minimalnih zahtev usposabljanja je odvisen od pravočasne
priglasitve novih ali spremenjenih dokazil o formalnih kvalifikacijah s strani
držav članic in njihove objave s strani Komisije. V nasprotnem primeru
imetniki takih kvalifikacij nimajo nobenega jamstva, da lahko koristijo
samodejno priznavanje. Da bi povečali preglednost in spodbudili pregled
novo priglašenih nazivov, bi morale države članice imenovati ustrezni
organ, na primer odbor ali ministrstvo za akreditacijo, ki bo preveril vsako
priglasitev in Komisiji predložil poročilo o skladnosti z
Direktivo 2005/36/ES. (13)
Kreditne točke evropskega sistema prenašanja
in zbiranja kreditnih točk (ECTS) se že uporabljajo v veliki večini
visokošolskih ustanov v Uniji, njihova uporaba pa postaja vedno pogostejša tudi
pri programih za pridobitev kvalifikacij, potrebnih za izvajanje reguliranega
poklica. Zato je treba uvesti možnost za izražanje trajanja programa tudi v
kreditnih točkah ECTS. To ne bi smelo vplivati na druge zahteve glede
samodejnega priznavanja. Ena kreditna točka ECTS ustreza 25–30 uram
študija, za opravljeno akademsko leto pa se običajno zahteva
60 kreditnih točk. (14)
Da bi povečali mobilnost zdravnikov
specialistov, ki so že pridobili naziv zdravnika specialista in se nato
udeležijo drugega specialističnega usposabljanja, bi morale države
članice imeti možnost, da odobrijo odstopanja od delov usposabljanja,
če so bili ti deli usposabljanja že opravljeni med prejšnjim programom specialističnega
usposabljanja v tisti državi članici, ki spada v sistem samodejnega
priznavanja. (15)
Poklica medicinskih sester in babic sta se v
zadnjih treh desetletjih precej razvila: zdravstvena oskrba na domu, uporaba
kompleksnejših terapij in nenehen razvoj tehnologije zagotavljajo možnost
večje odgovornosti medicinskih sester in babic. Da bi bili študenti, ki se
vpišejo v šolo za medicinske sestre in babice, pripravljeni za opravljanje
kompleksnih zdravstvenih storitev, morajo pred začetkom usposabljanja pridobiti
dobro splošno izobrazbo. Zato bi bilo treba za sprejem na tako usposabljanje
opraviti dvanajst let splošnega izobraževanja ali uspešno opraviti preverjanje
na enakovredni ravni. (16)
Da bi poenostavili sistem samodejnega priznavanja
zdravniških in zobozdravniških specializacij, bi morale biti take
specializacije, če so skupne vsaj trem državam članicam, zajete v
Direktivi 2005/36/ES. (17)
Delovanje sistema samodejnega priznavanja je
odvisno od zaupanja v pogoje glede usposobljenosti, ki podpirajo kvalifikacije
strokovnjakov. Zato je pomembno, da minimalni pogoji glede usposobljenosti
arhitektov odražajo nov razvoj na področju izobraževanja arhitektov,
zlasti glede priznane potrebe po dopolnjevanju akademskega usposabljanja s
poklicnimi izkušnjami pod nadzorom kvalificiranih arhitektov. Hkrati bi morali
biti minimalni pogoji glede usposobljenosti dovolj prožni, da ne bi
neupravičeno omejevali zmožnosti držav članic, da organizirajo svoje
izobraževalne sisteme. (18)
Direktiva 2005/36/ES bi morala spodbujati bolj
samodejno priznavanje kvalifikacij za tiste poklice, ki trenutno od tega nimajo
koristi. Pri tem bi bilo treba upoštevati pristojnost držav članic, da
določijo kvalifikacije, potrebne za opravljanje poklicev na njihovem
ozemlju, ter vsebine in organizacijo njihovega sistema izobraževanja in
poklicnega usposabljanja. Poklicna združenja in organizacije, ki so
reprezentativni na nacionalni ravni in ravni Unije, bi morali predlagati skupna
načela za usposabljanje. Ta bi morala biti v obliki enotnega preizkusa, ki
bi bil pogoj za pridobitev poklicne kvalifikacije, ali programov usposabljanja,
ki temeljijo na enotnem sklopu znanja, spretnosti in sposobnosti.
Kvalifikacije, pridobljene na podlagi takih enotnih okvirov za usposabljanje,
bi morale države članice samodejno priznati. (19)
Direktiva 2005/36/ES že določa jasne
obveznosti za strokovnjake, ki morajo imeti potrebno jezikovno znanje. Pregled
te obveznosti je pokazal potrebo po pojasnitvi vloge pristojnih organov in
delodajalcev, zlasti zaradi varnosti bolnikov. Vendar bi moral biti nadzor
jezikovnega znanja razumen in potreben za zadevna delovna mesta ter ne bi smel
biti razlog za izključitev strokovnjakov iz trga dela v državi
članici gostiteljici. (20)
Da bi pospešili mobilnost diplomantov, ki želijo
opravljati plačano prakso v drugi državi članici, v kateri je
opravljanje take prakse mogoče, bi morali biti ti diplomanti zajeti v
Direktivi 2005/36/ES. Zagotoviti je treba tudi priznanje njihove prakse v
državi članici izvora. (21)
Direktiva 2005/36/ES uvaja sistem nacionalnih
kontaktnih točk. Zaradi začetka veljavnosti
Direktive 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne
12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu[24] ter vzpostavitve enotnih
kontaktnih točk na podlagi te direktive obstaja nevarnost prekrivanja.
Zato bi morale nacionalne kontaktne točke, vzpostavljene z
Direktivo 2005/36/ES, postati centri za pomoč, ki bi se morali
osredotočati na nudenje nasvetov državljanom, tudi z osebnimi
srečanji, s čimer bi zagotovili, da se dnevna uporaba pravil
notranjega trga v posameznih primerih državljanov spoštuje na nacionalni ravni.
(22)
Direktiva sicer že določa podrobne obveznosti
držav članic glede izmenjave informacij, vendar bi bilo treba te
obveznosti okrepiti. Države članice se ne bi smele samo odzivati na
zahteve po informacijah, ampak tudi dejavno opozarjati druge države
članice. Tak sistem opozarjanja bi moral biti podoben sistemu opozarjanja
iz Direktive 2006/123/ES. Poseben sistem opozarjanja pa je nujen za
zdravstvene delavce, ki koristijo samodejno priznavanje na podlagi Direktive 2005/36/ES.
To bi moralo veljati tudi za veterinarje, razen če so države članice
že sprožile mehanizem opozarjanja iz Direktive 2006/123/ES. Vse države
članice bi morale biti opozorjene, če strokovnjak zaradi
disciplinskega ukrepa ali kazenske obsodbe ne sme več opravljati storitev
v drugi državi članici. To opozorilo bi moralo biti sproženo prek
informacijskega sistema za notranji trg ne glede na to, ali je strokovnjak
uveljavljal kakšno od pravic na podlagi Direktive 2005/36/ES oziroma ali
je vložil prošnjo za priznanje njegovih poklicnih kvalifikacij z izdajo
evropske poklicne izkaznice ali prek druge metode, določene z navedeno
direktivo. Postopek opozarjanja mora biti skladen z zakonodajo Unije o varstvu
osebnih podatkov in drugih temeljnih pravicah. (23)
Ena od velikih težav, s katero se sooči
državljan, ki želi delati v drugi državi članici, je zahtevnost in
negotovost upravnih postopkov, v skladu s katerimi mora ravnati.
Direktiva 2006/123/ES od držav članic že zahteva, da zagotovijo
enostaven dostop do informacij in zaključek postopka prek enotnih
kontaktnih točk. Če so državljani, ki zaprosijo za priznavanje
kvalifikacij na podlagi Direktive 2005/36/ES, zajeti v
Direktivi 2006/123/ES, lahko že uporabijo enotne kontaktne točke.
Vendar pa iskalci zaposlitve in zdravstveni delavci niso zajeti v
Direktivi 2006/123/ES, razpoložljive informacije pa so skope. Zato je
treba te informacije navesti z vidika uporabnika in zagotoviti, da je dostop do
njih enostaven. Države članice morajo prevzeti odgovornost na nacionalni
ravni, pa tudi sodelovati med seboj in s Komisijo ter tako zagotoviti, da imajo
strokovnjaki po vsej Uniji enostaven dostop do uporabniku prijaznih,
večjezičnih informacij in zaključka postopka prek enotnih
kontaktnih točk. Na drugih spletnih straneh, na primer na portalu Tvoja
Evropa, je treba dodati povezave. (24)
Da bi dopolnili ali spremenili nekatere nebistvene
določbe Direktive 2005/36/EC, bi bilo treba na Komisijo prenesti
pooblastila, da v skladu s členom 290 Pogodbe o delovanju Evropske
unije sprejme akte v zvezi s posodobitvijo Priloge I, določanjem
meril za izračun pristojbin, povezanih z evropsko poklicno izkaznico,
določanjem podrobnosti glede dokumentov, potrebnih za evropsko poklicno
izkaznico, spremembo seznamov dejavnosti iz Priloge IV, spremembo
točk 5.1.1 do 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 in 5.7.1
Priloge V, pojasnilom znanja in spretnosti za zdravnike, medicinske sestre
za splošno zdravstveno nego, zobozdravnike, veterinarje, babice, farmacevte in
arhitekte, sprejetjem minimalnih obdobij usposabljanja za specialistično
medicinsko usposabljanje in specialistično zobozdravstveno usposabljanje,
vključitvijo novih zdravniških specializacij v točko 5.1.3
Priloge V, spremembo seznamov iz točk 5.2.1, 5.3.1, 5.4.1, 5.5.1 in
5.6.1 Priloge V, vključitvijo novih zobozdravniških specializacij v
točko 5.3.3 Priloge V, določanjem pogojev uporabe enotnih
okvirov za usposabljanje in določanjem pogojev uporabe enotnih preizkusov
usposobljenosti. Zlasti je pomembno, da Komisija med pripravljalnim delom
opravi ustrezna posvetovanja, tudi na strokovni ravni. Komisija mora pri
pripravi in oblikovanju delegiranih aktov zagotoviti, da Evropskemu parlamentu
in Svetu istočasno, pravočasno in ustrezno predloži zadevne dokumente. (25)
Da bi zagotovili enotne pogoje za izvajanje
Direktive 2005/36/ES, je treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila.
Ta pooblastila bi se morala izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o
določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države
članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije[25]. (26)
Svetovalni postopek bi bilo treba uporabiti za
sprejetje izvedbenih aktov, da bi določili skupna in enotna pravila glede
specifikacije evropskih poklicnih izkaznic za določene poklice, obliko
evropske poklicne izkaznice, prevode, potrebne za podporo prošnji za izdajo
evropske poklicne izkaznice, podrobnosti glede ocene prošenj za evropsko
poklicno izkaznico, tehnične specifikacije in ukrepe, potrebne za zagotavljanje
celovitosti, zaupnosti in točnosti informacij na evropski poklicni
izkaznici in v datoteki v informacijskem sistemu za notranji trg, pogoje in
postopke za dostop do evropske poklicne izkaznice, pogoje glede dostopa do
datoteke informacijskega sistema za notranji trg, tehnična sredstva in
postopke za preverjanje pristnosti in veljavnosti evropske poklicne izkaznice
ter izvajanje mehanizma za opozarjanje, zaradi tehnične narave navedenih
izvedbenih aktov. (27)
Na podlagi pozitivnih izkušenj z medsebojnim ocenjevanjem
v okviru Direktive 2006/123/ES bi bilo treba podoben sistem ocenjevanja
vključiti tudi v Direktivo 2005/36/ES. Države članice bi morale
priglasiti poklice, ki jih regulirajo, in navesti razloge za njihovo
reguliranje, o svojih ugotovitvah pa razpravljati med seboj. Tak sistem bi
pripomogel k večji preglednosti na trgu poklicnih storitev. (28)
Ker ciljev ukrepov, ki jih je treba sprejeti, tj.
racionalizacije, poenostavitve in izboljšanja pravil za priznavanje poklicnih
kvalifikacij, države članice same ne morejo zadovoljivo doseči, saj
bi tako prišlo do razhajajočih se zahtev in postopkovnih ureditev, ki bi
še povečale regulativno zapletenost in povzročile neupravičene
ovire za mobilnost strokovnjakov, ter se lahko ti cilji zaradi skladnosti,
preglednosti in ustreznosti lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme
ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o
Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega
člena ta direktiva ne presega okvirov, ki so potrebni za doseganje
navedenih ciljev. (29)
V skladu s Skupno politično izjavo držav
članov in Komisije o obrazložitvenih dokumentih z dne [datum] so se
države članice zavezale, da bodo priglasitvi ukrepov za prenos v
upravičenih primerih priložile enega ali več dokumentov, v katerih bo
pojasnjeno razmerje med elementi direktive in ustreznimi deli nacionalnih
instrumentov o prenosu. Zakonodajalec meni, da je posredovanje takih dokumentov
v primeru te direktive upravičeno. (30)
Direktivo 2005/36/ES bi bilo zato treba
ustrezno spremeniti – SPREJELA NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 Spremembe
Direktive 2005/36/ES Direktiva 2005/36/ES se spremeni: (1)
Členu 1 se doda naslednji drugi odstavek: „Ta direktiva določa tudi pravila glede
delnega dostopa do reguliranega poklica ter dostopa do plačane prakse,
opravljene v drugi državi članici, in njenega priznavanja.“. (2)
V členu 2 se odstavek 1 nadomesti z
naslednjim: „1. Ta direktiva se uporablja za vse državljane
države članice, ki želijo kot samozaposlene ali zaposlene osebe opravljati
reguliran poklic ali plačano prakso, vključno s svobodnimi poklici, v
državi članici, v kateri niso pridobili svojih poklicnih kvalifikacij.“. (3)
Člen 3 se spremeni: (a) odstavek 1 se spremeni: (i) točka (f) se nadomesti z naslednjim: „(f) ,poklicne izkušnje‘: dejansko in zakonito
opravljanje poklica s polnim delovnim časom ali enakovrednim krajšim
delovnim časom v državi članici;“; (ii) dodajo se točke: „(j) ,plačana praksa‘: opravljanje
nadzorovanih in plačanih dejavnosti zaradi dostopa do reguliranega
poklica, dovoljenega na podlagi opravljenega izpita; (k) ,evropska poklicna izkaznica‘: elektronsko
spričevalo, izdano strokovnjaku, ki dokazuje priznanje njegovih
kvalifikacij za ustanovitev v državi članici gostiteljici ali
izpolnjevanje vseh potrebnih pogojev za začasno in občasno
opravljanje storitev v državi članici gostiteljici; (l) ,vseživljenjsko učenje‘: vse oblike splošnega
izobraževanja, poklicnega izobraževanja in usposabljanja, neformalno in
priložnostno učenje skozi vse življenje, ki izboljša znanje, spretnosti in
sposobnosti.“; (b) v odstavku 2 se tretji pododstavek
nadomesti z naslednjim: „Vsakič, ko država članica podeli
priznanje združenju ali organizaciji iz prvega pododstavka, o tem obvesti
Komisijo. Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu
s členom 58a o posodobitvi Priloge I, če je priznanje v
skladu s to direktivo. Če Komisija meni, da priznanje iz tretjega
pododstavka ni v skladu s to direktivo, o tej neskladnosti v šestih mesecih po
prejemu vseh potrebnih informacij sprejme izvedbeni sklep.“. (4)
V členu 4 se odstavek 1 nadomesti z
naslednjim: „1. Priznavanje poklicnih kvalifikacij s strani
države članice gostiteljice omogoča prosilcu dostop do tistega
poklica v tej državi članici ali v primerih iz člena 4f delov
tega poklica, za katerega je usposobljen v državi članici izvora, in da ga
opravlja v državi članici gostiteljici pod enakimi pogoji, kot veljajo za
njene državljane.“. (5)
Vstavijo se naslednji členi 4a do 4f: „Člen 4a Evropska poklicna izkaznica 1. Države članice imetniku poklicne kvalifikacije
na njegovo zahtevo izdajo evropsko poklicno izkaznico pod pogojem, da je
Komisija sprejela ustrezne izvedbene akte iz odstavka 6. 2. Države članice zagotovijo, da
imetnik evropske poklicne izkaznice po tem, ko pristojni organi zadevne države
članice potrdijo izkaznico, kakor je določeno v odstavkih 3 in 4
tega člena, uživa vse pravice, ki izhajajo iz členov 4b do 4e. 3. Če namerava imetnik kvalifikacije
opravljati storitve iz naslova II, ki niso storitve iz člena 7(4),
evropsko poklicno izkaznico ustvari in potrdi pristojni organ države
članice izvora v skladu s členoma 4b in 4c. 4. Če namerava imetnik kvalifikacije
ustanoviti sedež v drugi državi članici na podlagi poglavij I do IIIa
naslova III ali opravljati storitve na podlagi člena 7(4), evropsko
poklicno izkaznico ustvari pristojni organ države članice izvora, potrdi
pa jo pristojni organ države članice gostiteljice v skladu s
členoma 4b in 4d. 5. Države članice določijo organe,
pristojne za izdajo evropskih poklicnih izkaznic. Ti organi zagotovijo
nepristransko, objektivno in pravočasno obravnavo prošenj za evropske
poklicne izkaznice. Centri za pomoč iz člena 57b lahko prav tako
delujejo kot pristojni organ za izdajo evropskih poklicnih izkaznic. Države
članice zagotovijo, da pristojni organi državljane, vključno z
morebitnimi prosilci, seznanijo s prednostmi evropske poklicne izkaznice, kjer
je ta na voljo. 6. Komisija sprejme izvedbene akte, ki
določajo evropske poklicne izkaznice za določene poklice,
določajo obliko evropske poklicne izkaznice, prevode, potrebne za podporo
prošnji za izdajo evropske poklicne izkaznice, in podrobnosti glede ocene
prošenj za evropsko poklicno izkaznico, ob upoštevanju posebnosti vsakega
zadevnega poklica. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim
postopkom iz člena 58. 7. Morebitne pristojbine, ki jih morajo
prosilci plačati zaradi upravnih postopkov za izdajo evropske poklicne
izkaznice, so razumne, sorazmerne in v skladu s stroški, ki jih imata država
članica izvora in država članica gostiteljica, ter ne odvračajo
od oddaje prošenj za evropsko poklicno izkaznico. Komisija je v skladu s
členom 58a pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v zvezi
z določanjem meril za izračun in razdelitev pristojbin. 8. Priznavanje kvalifikacij prek evropske
poklicne izkaznice je postopkovna alternativa priznavanju poklicnih
kvalifikacij na podlagi postopkov iz naslovov II in III te direktive. Razpoložljivost evropske poklicne izkaznice za
določen poklic imetniku poklicne kvalifikacije za ta poklic ne
preprečuje, da zaprosi za priznanje svojih kvalifikacij na podlagi
postopkov, pogojev, zahtev in rokov iz te direktive, ki niso postopki, pogoji,
zahteve in roki za evropsko poklicno izkaznico. Člen 4b Prošnja za evropsko poklicno izkaznico in
oblikovanje datoteke v informacijskem sistemu za notranji trg 1. Države članice zagotovijo, da lahko
imetnik poklicne kvalifikacije pristojni organ države članice izvora
zaprosi za evropsko poklicno izkaznico po kakršni koli poti, tudi prek
spletnega orodja. 2. Prošnjam morajo biti po potrebi priloženi
dokumenti iz člena 7(2) in Priloge VII. Komisija je v skladu s
členom 58a pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov o
določanju podrobnosti glede dokumentov. 3. Pristojni organ države članice
izvora potrdi prejem prošnje in prosilca po vložitvi prošnje nemudoma obvesti o
morebitnih manjkajočih dokumentih. V informacijskem sistemu za notranji
trg, vzpostavljenem z Uredbo (EU) št. [...] Evropskega parlamenta in
Sveta(*), ustvari datoteko s prošnjo, ki vsebuje vsa dokazila. Če isti
prosilec vloži naknadno prošnjo, pristojni organi države članice izvora
ali države članice gostiteljice ne smejo zahtevati ponovne vloge
dokumentov, ki jih datoteka v informacijskem sistemu za notranji trg že vsebuje
in so še veljavni. 4. Komisija lahko sprejme izvedbene akte, ki
določajo tehnične specifikacije, ukrepe, potrebne za zagotavljanje
celovitosti, zaupnosti in točnosti informacij na evropski poklicni
izkaznici in v datoteki v informacijskem sistemu za notranji trg, pogoje in postopke
za dostop imetnika do njegove evropske poklicne izkaznice, vključno z
možnostjo prenosa ali posodobitve datoteke. Navedeni izvedbeni akti se
sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 58. Člen 4c Evropska poklicna izkaznica za začasno
opravljanje storitev, ki niso storitve iz člena 7(4) 1. Pristojni organ države članice
izvora preveri prošnjo ter pripravi in potrdi evropsko poklicno izkaznico v
dveh tednih po prejemu popolne prošnje. Prosilca in državo članico, v
kateri namerava prosilec opravljati storitev, obvesti o potrditvi evropske
poklicne izkaznice. Prenos informacij o potrditvi zadevni državi članici
gostiteljici obsega prijavo iz člena 7. Država članica
gostiteljica nadaljnje prijave na podlagi člena 7 ne sme zahtevati
naslednji dve leti. 2. Na sklep države članice izvora ali
odsotnost sklepa v obdobju dveh tednov iz odstavka 1 se lahko vloži
pritožba v skladu z nacionalno zakonodajo. 3. Če želi imetnik evropske poklicne
izkaznice opravljati storitve v državah članicah, ki o tem niso bile
prvotno obveščene v skladu z odstavkom 1, ali želi po preteku dveh
let iz odstavka 1 še naprej opravljati storitve, lahko še naprej uporablja
evropsko poklicno izkaznico iz odstavka 1. V navedenih primerih imetnik
evropske poklicne izkaznice odda prijavo iz člena 7. 4. Evropska poklicna izkaznica velja, dokler
ima njen imetnik pravico do opravljanja storitev v državi članici izvora
na podlagi dokumentov in informacij v datoteki v informacijskem sistemu za
notranji trg. Člen 4d Evropska poklicna izkaznica za ustanovitev in
začasno opravljanje storitev na podlagi člena 7(4) 1. Po prejemu popolne prošnje za evropsko
poklicno izkaznico pristojni organ države članice izvora v dveh tednih
preveri in potrdi pristnost in veljavnost predloženih dokazil, pripravi evropsko
poklicno izkaznico, jo pošlje pristojnemu organu države članice
gostiteljice v potrditev in navedeni organ obvesti o ustrezni datoteki v
informacijskem sistemu za notranji trg. Država članica izvora prosilca
obvesti o poteku postopka. 2. V primerih iz členov 16 in 21
ter člena 49a država članica gostiteljica v enem mesecu od
prejema evropske poklicne izkaznice, ki jo je poslala država članica
izvora, sprejme sklep o potrditvi evropske poklicne izkaznice na podlagi
odstavka 1. Če obstajajo utemeljeni pomisleki, lahko država
članica gostiteljica od države članice izvora zahteva dodatne
informacije. Taka zahteva ne vpliva na enomesečni rok. 3. V primerih iz člena 7(4) in
člena 14 država članica gostiteljica v dveh mesecih od prejema
evropske poklicne izkaznice, ki jo je v potrditev poslala država članica
izvora, sprejme sklep o tem, ali bo priznala kvalifikacije imetnika ali pa bo
zanj uvedla dopolnilne ukrepe. Če obstajajo utemeljeni pomisleki, lahko
država članica gostiteljica od države članice izvora zahteva dodatne
informacije. Taka zahteva ne vpliva na dvomesečni rok. 4. Če mora prosilec na zahtevo države
članice gostiteljice opraviti preizkus poklicne usposobljenosti na podlagi
člena 7(4), lahko prosilec začne opravljati storitev v enem
mesecu po sprejetju sklepa v skladu z odstavkom 3. 5. Če država članica gostiteljica
sklepa ne sprejme v rokih iz odstavkov 2 in 3 ali ne zahteva dodatnih
informacij v enem mesecu od prejema evropske poklicne izkaznice, ki jo je
poslala država članica izvora, se za evropsko poklicno izkaznico šteje, da
jo je država članica gostiteljica potrdila in da to pomeni priznanje
poklicnih kvalifikacij za zadevni regulirani poklic v državi članici
gostiteljici. 6. Ukrepi, ki jih država članica izvora
sprejme v skladu z odstavkom 1, nadomeščajo katero koli prošnjo za
priznanje poklicnih kvalifikacij na podlagi nacionalne zakonodaje države
članice gostiteljice. 7. Na sklepe države članice izvora ali
države članice gostiteljice na podlagi odstavkov 1 do 5 ali odsotnost
sklepa države članice izvora se lahko vloži pritožba v skladu z nacionalno
zakonodajo zadevne države članice. Člen 4e Obdelava in dostop do podatkov v zvezi z
evropsko poklicno izkaznico 1. Pristojni organi države članice
izvora in države članice gostiteljice ustrezno datoteko v informacijskem
sistemu za notranji trg pravočasno posodobijo z informacijami o sprejetih
disciplinskih ukrepih ali kazenskih sankcijah ali katerih koli drugih resnih
posebnih okoliščinah, ki bodo verjetno vplivale na opravljanje dejavnosti
imetnika evropske poklicne izkaznice na podlagi te direktive. Take posodobitve
vključujejo izbris informacij, ki niso več potrebne. Imetnik evropske
poklicne izkaznice in pristojni organi, na katere se nanaša ustrezna datoteka v
informacijskem sistemu za notranji trg, so obveščeni o vseh spremembah s
strani zadevnih pristojnih organov. 2. Dostop do informacij v datoteki v
informacijskem sistemu za notranji trg je omejen na pristojne organe države
članice izvora in države članice gostiteljice ter na imetnika
evropske poklicne izkaznice v skladu z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta
in Sveta(**). 3. Informacije o posameznih prosilcih
obdelajo samo zadevni pristojni organi države članice izvora in države
članice gostiteljice za namene evropske poklicne izkaznice v skladu z
določbami za varstvo javnega zdravja in varnosti ter Direktivo 95/46/ES. 4. Informacije, ki jih vključuje evropska
poklicna izkaznica, so omejene na informacije, potrebne za preverjanje pravice
njenega imetnika do opravljanja poklica, za katerega je bila izkaznica izdana,
zlasti na ime, priimek, datum in kraj rojstva, poklic, veljavni sistem,
vključene pristojne organe, številko izkaznice, varnostne zahteve in
navedbo veljavnega dokazila identitete. 5. Države članice zagotovijo, da ima imetnik
evropske poklicne izkaznice na zahtevo kadar koli pravico zahtevati popravek,
izbris in blokado svoje datoteke v informacijskem sistemu za notranji trg, pri
čemer je o tej pravici obveščen ob izdaji evropske poklicne izkaznice
in ga nanjo opomnijo vsaki dve leti po izdaji evropske poklicne izkaznice. 6. V zvezi z obdelavo osebnih podatkov na
evropski poklicni izkaznici in v vseh datotekah v informacijskem sistemu za
notranji trg se zadevni pristojni organi držav članic štejejo za
nadzornike v smislu Direktive 95/46/ES. Komisija se glede njenih obveznosti iz
odstavkov 1 do 4 in obdelave osebnih podatkov iz teh
členov šteje za nadzornika v smislu Uredbe (ES) št. 45/2001
Evropskega parlamenta in Sveta(***). 7. Države članice zagotovijo, da lahko
delodajalci, potrošniki, bolniki in druge interesne skupine brez poseganja v
odstavka 2 in 3 preverijo pristnost in veljavnost evropske poklicne
izkaznice, ki jim jo predloži imetnik kartice. Komisija sprejme izvedbene akte, ki določajo
pogoje glede dostopa do datoteke v informacijskem sistemu za notranji trg,
tehnična sredstva in postopke za preverjanje iz prvega pododstavka.
Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s svetovalnim postopkom iz
člena 58. Člen 4f Delni dostop 1. Pristojni organ države članice
gostiteljice delni dostop do poklicne dejavnosti na svojem ozemlju odobri,
če so izpolnjeni naslednji pogoji: (a) razlike med poklicno dejavnostjo, ki se
zakonito izvaja v državi članici izvora, in reguliranim poklicem v državi
članici gostiteljici so same po sebi tako velike, da bi moral prosilec,
če bi želel imeti dostop do popolnega reguliranega poklica v državi
članici gostiteljici, ob uvedbi dopolnilnih ukrepov dejansko opraviti
popoln program izobraževanja in usposabljanja, zahtevan v državi članici gostiteljici;
(b) poklicna dejavnost je lahko objektivno
ločena od drugih dejavnosti, ki spadajo v reguliran poklic v državi
članici gostiteljici. Za namene točke (b) se dejavnost šteje za
dejavnost, ki jo je mogoče ločiti, če se v državi članici
izvora izvaja kot samostojna dejavnost. 2. Delni dostop se lahko zavrne, če je
taka zavrnitev upravičena zaradi prevladujočega razloga v splošnem
interesu, kot je javno zdravje, če lahko zagotavlja uresničitev
zastavljenega cilja in ne presega tega, kar je nujno potrebno. 3. Prošnje za ustanovitev v državi
članici gostiteljici se v primeru ustanovitve v državi članici
gostiteljici preverijo v skladu s poglavji I in IV naslova III. 4. Prošnje za opravljanje začasnih
storitev v državi članici gostiteljici v zvezi s poklicnimi dejavnostmi,
ki vplivajo na javno zdravje in varnost, se preverijo v skladu z naslovom II. 5. Z odstopanjem od šestega pododstavka
člena 7(4) in člena 52(1) se po odobritvi delnega dostopa
poklicna dejavnost opravlja pod poklicnim nazivom države članice izvora. ------------- (*) UL [Uredba IMI]. (**) UL L 281, 23.11.1995, str. 31. (***) UL L 8, 12.1.2001, str. 1.“ (6)
Člen 5 se spremeni: (a)
v odstavku 1 se točka (b) nadomesti z
naslednjim: „(b) kadar ponudnik storitev opravlja storitev
drugje, če je ta poklic opravljal v eni ali več državah članicah
vsaj dve leti v obdobju zadnjih desetih let pred opravljanjem storitev, če
poklic v državi članici sedeža ni reguliran. Za namene točke (b) prvega pododstavka pogoj
glede dveh let opravljanja storitev ne velja v nobenem od naslednjih primerov: (a) poklic ali izobraževanje in usposabljanje za
ta poklic sta regulirana; (b) ponudnik storitve spremlja prejemnika
storitve, če je običajno prebivališče prejemnika storitve v
državi članici sedeža ponudnika storitve in poklic ni naveden na seznamu
iz člena 7(4).“; (b)
doda se naslednji odstavek 4: „4. V primeru notarjev so izvirne listine in druge
dejavnosti overjanja, pri katerih je potreben žig države gostiteljice,
izključene iz opravljanja storitev.“. (7)
Člen 7 se spremeni: (a)
odstavek 2 se spremeni: (i) točka (e) se nadomesti z naslednjim: „(e) dokazilo o tem, da ponudniku niso niti
začasno niti dokončno odvzete pravice do opravljanja poklica, ter
dokazilo o nekaznovanosti za poklice na področju varovanja in v
zdravstvenem sektorju, če država članica isto zahteva za svoje
državljane;“; (ii) doda se naslednja točka (f): „(f) v primeru dokazil o formalnih kvalifikacijah
iz člena 21(1) ter dokazil o pridobljenih pravicah iz
členov 23, 26, 27, 30, 33, 33a, 37, 39 in 43 potrdilo o znanju jezika
države članice gostiteljice;“; (b)
vstavi se naslednji odstavek 2a: „2a. Prijava, ki jo odda ponudnik storitev, je
veljavna na celotnem ozemlju zadevne države članice.“; (c)
odstavek 4 se nadomesti z naslednjim: „4. Za prvo opravljanje storitev v primeru
reguliranih poklicev, ki vplivajo na javno zdravje ali varnost in za katere ne
velja samodejno priznavanje v skladu s poglavjem II ali III naslova III, lahko
pristojni organ države članice gostiteljice preveri poklicne kvalifikacije
ponudnika storitev pred prvim opravljanjem storitev. Tako predhodno preverjanje
je mogoče le, kadar je namen preverjanja preprečiti resno škodo za
zdravje ali varnost prejemnika storitev zaradi nezadostne poklicne
kvalifikacije ponudnika storitev in kadar tako preverjanje ne presega tistega,
kar je potrebno za ta namen. Države članice Komisiji priglasijo seznam
poklicev, za katere je potrebno predhodno preverjanje kvalifikacij, da bi
preprečile resno škodo za zdravje ali varnost prejemnika storitev na
podlagi njihovih nacionalnih zakonov in predpisov. Države članice Komisiji
predložijo posebno utemeljitev za vsak poklic, vključen na seznam. Pristojni organ v obdobju največ enega meseca
po prejemu prijave in spremnih dokumentov obvesti ponudnika storitev bodisi o
svoji odločitvi, da ne bo preveril njegovih kvalifikacij, bodisi o izidu
takega preverjanja. Kadar se pojavi težava, ki bi lahko povzročila zamudo,
pristojni organ v prvem mesecu obvesti ponudnika storitev o razlogu za zamudo.
Težava se razreši v enem mesecu po tem obvestilu, odločitev pa se
dokončno sprejme v dveh mesecih po razrešitvi težave. Kadar je bistvena razlika med poklicnimi
kvalifikacijami ponudnika storitev in usposobljenostjo, ki se zahteva v državi
članici gostiteljici, pri čemer je ta razlika tako velika, da ogroža
javno zdravje ali varnost, poklicne izkušnje ali vseživljenjsko učenje
ponudnika storitev pa je ne morejo nadomestiti, država članica
gostiteljica ponudniku storitev omogoči, da dokaže, zlasti s preizkusom
poklicne usposobljenosti, da je pridobil manjkajoča znanja ali
sposobnosti. Vsekakor pa mora biti opravljanje storitev mogoče v enem
mesecu po sprejetju odločitve v skladu s tretjim pododstavkom. Če se pristojni organ ne odzove v rokih,
določenih v tretjem in četrtem pododstavku, se storitev lahko
opravlja. Če se kvalifikacije preverijo v skladu s
prvim do petim pododstavkom, se storitev opravlja pod poklicnim nazivom države
članice gostiteljice.“. (8)
V členu 8 se odstavek 1 nadomesti z
naslednjim: „1. Pristojni organi države članice
gostiteljice lahko v primeru pomislekov zaprosijo pristojne organe države
članice sedeža, da jim posredujejo kakršne koli podatke, povezane z
zakonitostjo ustanovitve izvajalca storitev in njegovim primernim obnašanjem,
kakor tudi o disciplinski ali poklicni nekaznovanosti. V primeru nadzora
kvalifikacij lahko pristojni organi države članice gostiteljice pristojne
organe države članice sedeža zaprosijo za informacije o programih
izobraževanja, ki jih je opravil ponudnik storitev, v tolikšnem obsegu, da lahko
ocenijo pomembne razlike, ki bi lahko škodile javnemu zdravju ali varnosti.
Pristojni organi države članice sedeža te podatke sporočijo v skladu
s členom 56.“. (9)
Člen 11 se spremeni: (a)
uvodni stavek prvega pododstavka se nadomesti z
naslednjim: „Za namene člena 13 in člena 14(6)
se ravni poklicnih kvalifikacij določijo, kot sledi:“; (b)
v točki (c) se točka (ii) nadomesti z
naslednjim: „(ii) regulirano izobraževanje in usposabljanje
ali v primeru reguliranega poklica poklicno usposabljanje s posebno strukturo,
s sposobnostmi, ki presegajo tiste, določene za raven b, enakovredno ravni
usposabljanja, določeni pod točko (i), ki zagotavlja primerljiv
poklicni standard ter ki pripravi udeleženca usposabljanja za primerljivo raven
odgovornosti in nalog, če je diplomi priloženo spričevalo države
članice izvora;“; (c)
točki (d) in (e) se nadomestita z
naslednjim: „(d) diploma, ki potrjuje uspešno zaključeno usposabljanje
na posrednješolski ravni, ki traja vsaj tri leta in največ štiri leta ali
enakovredno obdobje s krajšim delovnim časom, ali če se uporabljajo v
državi članici izvora, enakovredno število kreditnih točk evropskega
sistema prenašanja in zbiranja kreditnih točk (ECTS), na univerzi ali
visokošolskem zavodu ali drugi ustanovi na enaki ravni in po potrebi uspešno
opravljeno poklicno usposabljanje, zahtevano poleg posrednješolskega programa; (e) diploma, ki potrjuje uspešno zaključeno usposabljanje
na posrednješolski ravni, ki traja več kot štiri leta ali enakovredno
obdobje s krajšim delovnim časom, ali če se uporabljajo v državi
članici izvora, enakovredno število kreditnih točk ECTS, na univerzi
ali visokošolskem zavodu ali drugi ustanovi na enaki ravni, in po potrebi
uspešno opravljeno poklicno usposabljanje, zahtevano poleg posrednješolskega
programa.“; (d)
drugi odstavek se črta. (10)
Prvi odstavek člena 12 se nadomesti z
naslednjim: „Vsa dokazila o formalnih kvalifikacijah ali sklop
dokazil o formalnih kvalifikacijah, ki jih izda pristojni organ v državi
članici in ki potrjujejo uspešno opravljeno usposabljanje v Uniji, redno
ali s krajšim delovnim časom, v okviru ali zunaj formalnih programov, ter
jih navedena država članica prizna kot enakovredna in imetniku podeljujejo
enake pravice dostopa do ali opravljanja poklica ali ki pomenijo pripravo za
opravljanje poklica, se obravnavajo kot dokazila o formalnih kvalifikacijah,
zajeta v členu 11, vključno z zadevno ravnjo.“. (11)
Člen 13 se nadomesti z naslednjim: „Člen 13 Pogoji za priznavanje 1. Če se za dostop do in opravljanje
reguliranega poklica v državi članici gostiteljici zahtevajo posebne
poklicne kvalifikacije, pristojni organ navedene države članice dovoli
dostop do in opravljanje tega poklica pod enakimi pogoji, kot veljajo za
državljane navedene države članice, prosilcem, ki imajo potrdilo o
kompetenci ali dokazila o formalnih kvalifikacijah iz člena 11, ki
jih zahteva druga država članica za dostop do in opravljanje tega poklica
na njenem ozemlju. Potrdila o kompetenci ali dokazila o formalnih
kvalifikacijah izda pristojni organ v državi članici, imenovan v skladu z
zakoni ali drugimi predpisi navedene države članice. 2. Dostop do in opravljanje poklica iz
odstavka 1 se dovoli tudi prosilcem, če imajo potrdilo o kompetenci
ali dokazilo o formalnih kvalifikacijah iz člena 11, ki ga je izdala
druga država članica, ki tega poklica ne regulira. Potrdila o kompetenci in dokazila o formalnih
kvalifikacijah izpolnjujejo naslednje pogoje: (a) izda jih pristojni organ v državi
članici, imenovan v skladu z zakoni ali drugimi predpisi navedene države
članice; (b) potrjujejo, da je imetnik pripravljen na
opravljanje zadevnega poklica. 3. V primeru potrdila o kompetenci ali dokazila o
formalnih kvalifikacijah iz odstavkov 1 in 2 ali dokazila, ki potrjuje
regulirano izobraževanje in usposabljanje ali poklicno izobraževanje s posebno
strukturo, enakovredno ravni iz člena 11(c)(i), država članica
gostiteljica sprejme raven, ki jo je potrdila država članica izvora. 4. Z odstopanjem od odstavkov 1 in 2 tega
člena lahko pristojni organ države članice gostiteljice zavrne
dostop do in opravljanje poklica imetnikom potrdila o kompetenci, če je
nacionalna kvalifikacija, zahtevana za opravljanje poklica na njenem ozemlju, uvrščena
pod točko (d) ali (e) člena 11.“. (12)
Člen 14 se spremeni: (a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Člen 13 ne onemogoča državi
članici gostiteljici, da od prosilca zahteva, da opravi prilagoditveno
obdobje do treh let ali preizkus poklicne usposobljenosti, če zajema
opravljeno usposabljanje vsebine, ki se znatno razlikujejo od vsebin glede
poklicnih dejavnosti, zajetih z usposabljanjem v državi članici
gostiteljici.“; (b)
v odstavku 2 se tretji pododstavek nadomesti z
naslednjim: „Če Komisija meni, da odstopanje od drugega
pododstavka ni primerno ali ni v skladu z zakonodajo Unije, v šestih mesecih od
prejema vseh potrebnih informacij sprejme izvedbeni sklep, s katerim zaprosi
zadevno državo članico, da se vzdrži sprejetja predvidenega ukrepa.
Če se Komisija v navedenem roku ne odzove, se odstopanje lahko uporabi.“; (c)
za prvim pododstavkom odstavka 3 se
vstavi naslednji pododstavek: „Za poklic notarja lahko država članica
gostiteljica, ko določi dopolnilni ukrep, upošteva posebne dejavnosti tega
poklica na njenem ozemlju, zlasti glede zakonodaje, ki se uporablja.“; (d)
odstavka 4 in 5 se nadomestita z naslednjim: „4. Za namene odstavkov 1 in 5 so ,vsebine,
ki se znatno razlikujejo‘, tiste vsebine, katerih poznavanje je bistvenega
pomena za opravljanje poklica in po katerih se usposabljanje, ki ga je opravil
migrant, po trajanju in vsebini pomembno razlikuje od usposabljanja, ki ga
zahteva država članica gostiteljica. 5. Odstavek 1 se uporablja ob ustreznem
upoštevanju načela sorazmernosti. Če namerava država članica
gostiteljica zahtevati, da prosilec opravi prilagoditveno obdobje ali preizkus
poklicne usposobljenosti, mora najprej preveriti, ali so znanje, spretnosti in
sposobnosti, ki jih je prosilec pridobil na podlagi poklicnih izkušenj in
vseživljenjskega učenja v kateri koli državi članici ali v tretji
državi, taki, da v celoti ali delno pokrivajo vsebine, ki se znatno razlikujejo,
iz odstavka 4.“; (e)
dodata se odstavka 6 in 7: „6. Sklep za uvedbo prilagoditvenega obdobja ali
preizkusa poklicne usposobljenosti se ustrezno utemelji. Zlasti vključuje
naslednjo utemeljitev: (a) navedba ravni kvalifikacije, zahtevane v
državi članici gostiteljici, in ravni kvalifikacije prosilca v skladu z
razvrstitvijo iz člena 11; (b) navedba področja ali področij, pri
katerih so bile opredeljene znatne razlike; (c) razlaga znatnih razlik glede vsebine; (d) razlaga, zakaj prosilec zaradi teh znatnih
razlik ne more zadovoljivo opravljati svojega poklica na ozemlju države
članice gostiteljice; (e) razlaga, zakaj teh znatnih razlik ni
mogoče nadomestiti z znanjem, spretnostmi in sposobnostmi prosilca, ki jih
je pridobil s poklicnimi izkušnjami in vseživljenjskim učenjem. 7. Preizkus poklicne usposobljenosti iz
odstavka 1 se organizira vsaj dvakrat letno, prosilci pa imajo možnost, da
preizkus, če ga niso naredili v prvem poizkusu, ponavljajo vsaj enkrat.“. (13)
Člen 15 se črta. (14)
Člen 20 se nadomesti z naslednjim: „Člen 20 Prilagoditev seznamov dejavnosti iz
Priloge IV Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o prilagoditvi seznamov
dejavnosti iz Priloge IV, za katere velja priznavanje poklicnih izkušenj v
skladu s členom 16, z namenom posodobitve ali razjasnitve
nomenklature, če to ne vključuje nikakršnega krčenja obsega
dejavnosti, povezanih s posameznimi skupinami.“. (15)
Odstavki 4, 6 in 7 člena 21 se
črtajo. (16)
Vstavi se naslednji člen 21a: „Člen 21a Postopek priglasitve 1. Vsaka država članica Komisiji priglasi
zakone in druge predpise, ki jih sprejme glede izdajanja dokazil o formalnih
kvalifikacijah na področju, ki ga zajema to poglavje. V primeru dokazil o formalnih kvalifikacijah iz
oddelka 8 se priglasitev v skladu s prvim pododstavkom pošlje tudi drugim
državam članicam. 2. Priglasitvi iz odstavka 1 se priloži
poročilo, ki dokazuje skladnost priglašenih dokazil o formalnih
kvalifikacijah z ustreznimi zahtevami te direktive. Poročilo izda ustrezni
organ, ki ga imenuje država članica in je zmožen oceniti skladnost dokazil
o formalnih kvalifikacijah s to direktivo. 3. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a za prilagoditev točk
5.1.1 do 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 in 5.7.1 Priloge V
z navedbo ter posodobitvijo nazivov, ki so jih države članice sprejele za
dokazila o formalnih kvalifikacijah in, kjer je primerno, organa, ki izda
dokazilo o formalnih kvalifikacijah, priloženega spričevala in ustreznega
poklicnega naziva. 4. Če Komisija meni, da priglašeni akti iz
odstavka 1 niso v skladu s to direktivo, o navedeni neskladnosti v šestih
mesecih po prejemu vseh potrebnih informacij sprejme izvedbeni sklep.“. (17)
Členu 22 se doda naslednji drugi
odstavek: „Za namene točke (b) prvega odstavka od
[vstavi datum – dan po datumu iz prvega pododstavka odstavka 1
člena 3] in nato vsakih pet let pristojni organi v državah
članicah Komisiji in drugim državam članicam predložijo javno
dostopna poročila o njihovih stalnih programih izobraževanja in usposabljanja
za zdravnike, zdravnike specialiste, medicinske sestre za splošno zdravstveno
nego, zobozdravnike, zobozdravnike specialiste, veterinarje, babice in
farmacevte.“. (18)
Člen 24 se spremeni: (a)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Osnovno medicinsko usposabljanje obsega skupno
najmanj petletni študij, ki je lahko izražen tudi z enakovrednimi kreditnimi
točkami ECTS, sestavlja pa ga vsaj 5 500 ur teoretičnega in
praktičnega usposabljanja na univerzi ali pod nadzorom univerze. Za osebe, ki so študij začele pred
1. januarjem 1972, lahko usposabljanje iz prvega pododstavka
vključuje šestmesečno prakso s polnim delovnim časom na
univerzitetni ravni pod nadzorom pristojnih organov.“; (b) doda se naslednji odstavek 4: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje delegiranih
aktov v skladu s členom 58a, v katerih določi: (a) ustrezno poznavanje ved iz točke (a)
odstavka 3 v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom ter potrebne
sposobnosti, ki jih mora tako znanje zajemati; (b) stopnjo zadostnega razumevanja postavk iz
točke (b) odstavka 3 in sposobnosti, potrebne za tako razumevanje v
skladu z znanstvenim napredkom in razvojem na področju izobraževanja v
državah članicah; (c) ustrezno poznavanje klinične stroke in
praks iz točke (c) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki bi jih
moralo tako znanje prinesti ob upoštevanju znanstvenega in tehnološkega
napredka; (d) ustrezne klinične izkušnje iz točke
(d) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki bi jih moralo tako znanje
prinesti ob upoštevanju znanstvenega in tehnološkega napredka ter razvoja na
področju izobraževanja v državah članicah.“. (19)
Člen 25 se spremeni: (a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Za sprejem v specialistično medicinsko
usposabljanje se zahteva dokončan in potrjen program osnovnega
medicinskega usposabljanja iz člena 24(2), med katerim je udeleženec
usposabljanja pridobil ustrezno splošno medicinsko znanje.“; (b)
vstavi se naslednji odstavek 3a: „3a. Države članice lahko v svojih
nacionalnih zakonodajah določijo delna odstopanja od delov
specialističnega medicinskega usposabljanja, če je bil ta del
usposabljanja že opravljen med drugim zaključenim programom
specialističnega usposabljanja, navedenim v točki 5.1.3
Priloge V, in če je prejšnjo kvalifikacijo specialista strokovnjak že
pridobil v navedeni državi članici. Države članice zagotovijo, da
dovoljeno odstopanje ne presega ene tretjine minimalnega trajanja
specialističnega medicinskega usposabljanja iz točke 5.1.3
Priloge V. Vsaka država članica Komisijo in druge države
članice obvesti o svoji zadevni nacionalni zakonodaji skupaj s podrobno
utemeljitvijo za taka delna odstopanja.“; (c)
odstavek 5 se nadomesti z naslednjim: „5. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o prilagoditvah minimalnih
obdobij usposabljanja iz točke 5.1.3 Priloge V znanstvenemu in
tehničnemu napredku.“. (20)
V členu 26 se drugi odstavek nadomesti z
naslednjim: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o vključitvi novih
zdravniških specializacij, ki so enake v vsaj eni tretjini držav članic, v
točko 5.1.3 Priloge V z namenom posodobitve te direktive glede na
spremembe v nacionalni zakonodaji.“. (21)
Odstavek 1 člena 28 se nadomesti z
naslednjim: „1. Za sprejem v posebno usposabljanje iz splošne
medicine se zahteva zaključen in potrjen program osnovnega medicinskega
usposabljanja iz člena 24(2).“. (22)
Člen 31 se spremeni: (a)
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim: „1. Za sprejem v usposabljanje medicinskih sester
za splošno zdravstveno nego se zahteva zaključeno dvanajstletno splošno
izobraževanje, potrjeno z diplomo, spričevalom ali drugim dokazilom, ki ga
izdajo pristojni organi ali telesa v državi članici, ali s
spričevalom o opravljenem izpitu enakovredne stopnje, ki omogoča
sprejem v šolo za medicinske sestre.“; (b)
V odstavku 2 se drugi pododstavek nadomesti z
naslednjim: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o spremembah seznama iz
točke 5.2.1 Priloge V z namenom prilagoditve napredku na
področju izobraževanja ter znanstvenemu in tehničnemu napredku.“; (c)
Prvi pododstavek odstavka 3 se nadomesti z
naslednjim: „Usposabljanje medicinskih sester za splošno
zdravstveno nego zajema vsaj tri leta študija, ki ga sestavlja vsaj
4 600 ur teoretičnega in kliničnega usposabljanja, pri
čemer trajanje teoretičnega usposabljanja predstavlja vsaj tretjino,
trajanje kliničnega usposabljanja pa vsaj polovico minimalnega trajanja
usposabljanja. Države članice lahko delno oprostijo teh obveznosti osebe,
ki so se delno usposabljale v programih usposabljanja, ki so vsaj enakovredne
stopnje.“; (d) doda se naslednji odstavek 7: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a, v katerih določi: (a) primerno poznavanje ved splošne
zdravstvene nege iz točke (a) odstavka 6, v skladu z znanstvenim in
tehnološkim napredkom ter potrebne sposobnosti, ki jih mora tako znanje
zajemati v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom ter nedavnim razvojem
na področju izobraževanja; (b) stopnjo zadostnega razumevanja postavk iz
točke (a) odstavka 6 in sposobnosti, potrebne za tako razumevanje v
skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom ter nedavnim razvojem na
področju izobraževanja; (c) stopnjo zadostnega znanja o postavkah iz
točke (b) odstavka 6 in sposobnosti, potrebne za tako znanje v skladu
z znanstvenim napredkom in nedavnim razvojem na področju izobraževanja; (d) ustrezne klinične izkušnje iz
točke (c) odstavka 6 in sposobnosti, ki izhajajo iz takih ustreznih
kliničnih izkušenj v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom ter
nedavnim razvojem na področju izobraževanja.“. (23)
Člen 33 se spremeni: (a)
vstavi se naslednji odstavek 1a: „1a. Države članice samodejno priznajo
kvalifikacije medicinskih sester za splošno zdravstveno nego, če se je
prosilec začel usposabljati pred [vstavi datum – začetek veljavnosti
spremenjene direktive] in se je za sprejetje zahtevalo deset let ali
enakovredna stopnja splošne izobrazbe, kvalifikacija pa je sicer skladna z
vsemi zahtevami usposabljanja iz člena 31.“; (b)
odstavek 3 se nadomesti z naslednjim: „3. Države članice priznavajo dokazila o
formalnih kvalifikacijah iz zdravstvene nege, izdana medicinskim sestram na
Poljskem, ki so dokončale usposabljanje pred 1. majem 2004, ki
ne izpolnjuje minimalnih zahtev usposobljenosti iz člena 31, potrjena
z diplomo ,diplomirani‘, pridobljeno na podlagi posebnega dopolnilnega programa
iz člena 11 Zakona z dne 20. aprila 2004 o
spremembi Zakona o poklicih medicinske sestre in babice in o nekaterih drugih
pravnih aktih (Uradni list Republike Poljske z dne
30. aprila 2004, št. 92, pos. 885) ter Uredbe ministra za
zdravje z dne 12. aprila 2010 o spremembi Uredbe ministra za
zdravje z dne 11. maja 2004 o podrobnih pogojih izvajanja
študija za medicinske sestre in babice, ki imajo spričevalo o končani
srednji šoli (končni izpit — matura) ter so diplomanti medicinskega liceja
in poklicnih zdravstvenih šol za poklic medicinske sestre in babice (Uradni
list Republike Poljske z dne 21. aprila 2010, št. 65,
pos. 420), z namenom, da se preveri, ali je raven znanja in sposobnosti
take osebe primerljiva z znanjem in sposobnostmi medicinskih sester s
kvalifikacijami, ki so za Poljsko opredeljene v točki 5.2.2
Priloge V.“. (24)
Člen 34 se spremeni: (a)
v odstavku 2 se prvi in drugi pododstavek
nadomestita z naslednjim: „Osnovno zobozdravstveno usposabljanje obsega
skupno najmanj pet let rednega teoretičnega in praktičnega študija,
ki se lahko izrazi z enakovrednimi kreditnimi točkami ECTS in zajema vsaj
program, opisan v točki 5.3.1 Priloge V, ter se izvaja na univerzi,
visokošolski ustanovi, ki izvaja usposabljanje s priznano enakovredno ravnjo,
ali pod nadzorom univerze. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o prilagoditvah seznama iz
točke 5.3.1 Priloge V znanstvenemu in tehničnemu napredku.“; (b) doda se naslednji odstavek 4: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a, v katerih določi: (a) primerno poznavanje zobozdravstvene
stroke in stopnjo razumevanja znanstvenih metod iz točke (a)
odstavka 3 ter sposobnosti, potrebne za tako stopnjo znanja in razumevanja
v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom ter nedavnim razvojem na
področju izobraževanja; (b) primerno poznavanje postavk iz točke
(b) odstavka 3 in sposobnosti, potrebne za tako stopnjo razumevanja v
skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom ter nedavnim razvojem na
področju izobraževanja; (c) primerno poznavanje postavk iz točke
(c) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki izhajajo iz take stopnje, v
skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom, (d) primerno poznavanje kliničnih panog
in metod iz točke (d) odstavka 3 ter potrebne sposobnosti, ki
izhajajo iz tega, v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom, (e) ustrezne klinične izkušnje iz točke
(e) odstavka 3 v skladu z nedavnim razvojem na področju izobraževanja.“. (25)
Člen 35 se spremeni: (a)
v odstavku 2 se drugi pododstavek nadomesti z
naslednjim: „Specialistični zobozdravstveni programi s
polno časovno obveznostjo trajajo najmanj tri leta, ki so lahko izražena
tudi z enakovrednimi kreditnimi točkami ECTS in se izvajajo pod nadzorom
pristojnih oblasti ali organov. Tako usposabljanje vključuje osebno
sodelovanje zobozdravnika specializanta v dejavnostih in odgovornostih take
ustanove.“; (b)
v odstavku 2 se tretji pododstavek črta; (c)
doda se naslednji odstavek 4: „4. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o prilagoditvah seznama
minimalnega obdobja usposabljanja iz odstavka 2 znanstvenemu in
tehničnemu napredku. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s točko 58a o vključitvi novih
zobozdravstvenih specializacij, ki so enake v vsaj eni tretjini držav
članic, v točko 5.3.3 Priloge V z namenom posodobitve te
direktive glede na spremembe v nacionalni zakonodaji.“. (26)
Člen 38 se spremeni: (a) v odstavku 1 se prvi in drugi
pododstavek nadomestita z naslednjim: „Usposabljanje veterinarjev obsega skupno najmanj
pet let rednega teoretičnega in praktičnega študija, ki je lahko
izražen tudi z enakovrednimi kreditnimi točkami ECTS in zajema vsaj
program, opisan v točki 5.4.1 Priloge V, ter se izvaja na univerzi
ali visokošolski ustanovi, ki izvaja usposabljanje s priznano enakovredno
ravnjo, ali pod nadzorom univerze. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o prilagoditvah seznama iz
točke 5.4.1 Priloge V znanstvenemu in tehničnemu napredku.“; (b) doda se naslednji odstavek 4: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a, v katerih določi: (a) primerno poznavanje ved iz točke (a)
odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki izhajajo iz take stopnje znanja, v
skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom; (b) primerno poznavanje zgradbe in delovanja
organizma zdravih živali iz točke (b) odstavka 3 ter potrebne
sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja zajema, v skladu z znanstvenim in
tehnološkim napredkom; (c) primerno poznavanje obnašanja živali in
njihove zaščite ter bolezni iz točke (c) in (d) odstavka 3 ter
potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja obsega, v skladu z znanstvenim
in tehnološkim napredkom; (d) primerno poznavanje preventivne medicine
iz točke (e) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja
znanja obsega, v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom; (e) primerno poznavanje postavk iz točke
(f) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja obsega,
v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom; (f) primerno poznavanje kliničnih in
drugih praks iz točke (h) odstavka 3 ter potrebne sposobnosti, ki jih
mora taka stopnja znanja obsegati, v skladu z nedavnim razvojem na
področju izobraževanja.“. (27)
Člen 40 se spremeni: (a)
v odstavku 1 se drugi pododstavek nadomesti z
naslednjim: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o spremembah seznama iz
točke 5.5.1 Priloge V z namenom prilagoditve napredku na
področju izobraževanja ter znanstvenemu in tehničnemu napredku.“; (b)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Za sprejem v usposabljanje za babice mora biti
izpolnjen eden od naslednjih pogojev: (a) zaključek vsaj dvanajstih let splošnega
šolskega izobraževanja ali spričevalo o opravljenem izpitu enakovredne
stopnje, ki omogoča sprejem v babiško šolo za smer I; (b) dokazila o formalnih kvalifikacijah za
medicinsko sestro za splošno zdravstveno nego iz točke 5.2.2
Priloge V za smer II.“; (c) doda se naslednji odstavek 4: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a, v katerih določi: (a) primerno poznavanje stroke, na kateri
temeljijo dejavnosti babic, navedene v točki (a) odstavka 3, in
potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja zajema, v skladu z znanstvenim
in tehnološkim napredkom; (b) stopnjo poznavanja postavk iz točke
(c) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja obsega,
v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom; (c) ustrezne klinične izkušnje iz
točke (d) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja
znanja obsega, v skladu z nedavnimi reformami na področju izobraževanja
ter znanstvenim in tehnološkim napredkom; (d) ustrezno razumevanje usposabljanja
zdravstvenih delavcev in izkušnje pri delu s tem osebjem, kakor je navedeno v
točki (e) odstavka 3, in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja
razumevanja obsega, v skladu z nedavnimi reformami na področju
izobraževanja ter znanstvenim in tehnološkim napredkom.“. (28)
V členu 41 se odstavek 1 nadomesti z
naslednjim: „1. Dokazila o formalnih kvalifikacijah za babico,
navedena v točki 5.5.2 Priloge V, se samodejno priznajo v skladu s
členom 21, če izpolnjujejo eno od naslednjih meril: (a) vsaj triletno usposabljanje babic s polno
časovno obveznostjo; (b) usposabljanje s polno časovno obveznostjo
za babice, ki traja vsaj dve leti in vsaj 3 600 ur, pod pogojem, da
ima oseba dokazila o formalnih kvalifikacijah za medicinsko sestro za splošno
zdravstveno nego, kot je opredeljeno v točki 5.2.2 Priloge V; (c) usposabljanje s polno časovno obveznostjo
za babice, ki traja vsaj 18 mesecev in vsaj 3 000 ur, pod
pogojem, da ima oseba dokazila o formalnih kvalifikacijah za medicinsko sestro
za splošno zdravstveno nego, kot je to opredeljeno v točki 5.2.2
Priloge V, in eno leto poklicnih izkušenj, za katere je bilo izdano
potrdilo v skladu z odstavkom 2.“. (29)
V člen 43 se vstavi naslednji
odstavek 1a: „1a. Glede dokazil o formalnih kvalifikacijah
babic države članice samodejno priznajo kvalifikacije, če se je
prosilec začel usposabljati pred [vstavi datum – začetek veljavnosti
spremenjene direktive] in so bile zahteve za sprejem v tako usposabljanje deset
let ali enakovredna stopnja splošne izobrazbe za smer I ali pa je prosilec pred
začetkom usposabljanja za babice, ki spada v smer II, dokončal
usposabljanje za splošno zdravstveno nego, ki traja deset let, ali enakovredno
zahtevo za sprejem“. (30)
Člen 44 se spremeni: (a)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim: „2. Dokazila o formalnih kvalifikacijah za
farmacevta potrjujejo usposabljanje, ki traja najmanj pet let in se lahko
izrazi z enakovrednimi kreditnimi točkami ECTS ter vključuje vsaj: (a) štiri leta rednega teoretičnega in
praktičnega usposabljanja na univerzi ali visokošolski ustanovi s priznanim
enakovrednim statusom ali pod nadzorom univerze; (b) ob koncu teoretičnega in praktičnega
usposabljanja šest mesecev pripravništva v javni lekarni ali v bolnišnici pod
nadzorom farmacevtskega oddelka navedene bolnišnice. Tako usposabljanje obsega vsaj program, opisan v
točki 5.6.1 Priloge V. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o spremembi seznama iz
točke 5.6.1 Priloge V z namenom prilagoditve znanstvenemu in
tehničnemu napredku. Zaradi sprememb iz drugega pododstavka se v
nobeni državi članici ne smejo spremeniti veljavna zakonodajna načela
v zvezi s strukturo poklicev, kar zadeva usposabljanje in pogoje dostopa za
fizične osebe.“; (b) doda se naslednji odstavek 4: „Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a, v katerih določi: (a) ustrezno znanje o zdravilih in snoveh, ki
se uporabljajo za proizvodnjo zdravil, iz točke (a) odstavka 3 in
potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja zajema, v skladu z znanstvenim
in tehnološkim napredkom; (b) ustrezno poznavanje postavk iz točke
(b) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja obsega,
v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom; (c) ustrezno poznavanje postavk iz točke
(c) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja obsega,
v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom; (d) ustrezno znanje za vrednotenje znanstvenih
podatkov iz točke (d) odstavka 3 in potrebne sposobnosti, ki jih taka
stopnja znanja obsega, v skladu z znanstvenim in tehnološkim napredkom.“. (31)
V odstavku 2 člena 45 se doda
naslednja točka (h): „(h) poročanje pristojnim organom o neželenih
učinkih farmacevtskih izdelkov.“. (32)
Člen 46 se nadomesti z naslednjim: „Člen 46 Usposabljanje arhitektov 1. Trajanje usposabljanja arhitektov mora obsegati
vsaj šest let, ki se lahko izrazijo tudi z enakovrednimi kreditnimi
točkami ECTS. Usposabljanje v državi članici obsega eno od
naslednjega: (a) vsaj štiri leta rednega študija na univerzi
ali v primerljivi izobraževalni ustanovi, ki se konča z uspešno
opravljenim izpitom na univerzitetni stopnji, in vsaj dve leti plačane
prakse; (b) vsaj pet let rednega študija na univerzi ali v
primerljivi izobraževalni ustanovi, ki se konča z uspešno opravljenim
izpitom na univerzitetni stopnji, in vsaj eno leto plačane prakse.“. 2. Študij, ki mora biti na univerzitetni ravni in
katerega glavni element je arhitektura, mora uravnoteženo pokrivati
teoretične in praktične vidike usposabljanja arhitektov ter
zagotavljati, da si ti pridobijo naslednja znanja, spretnosti in sposobnosti: (a) sposobnost arhitekturnega projektiranja, ki
izpolnjuje tako estetske kot tehnične zahteve; (b) ustrezno poznavanje zgodovine arhitekture in
arhitekturnih teorij ter z njimi povezanih umetnosti, tehnologij in družbenih
ved; (c) poznavanje upodabljajočih umetnosti kot
vpliva na kakovost arhitekturnega projektiranja; (d) ustrezno znanje o urbanizmu in prostorskem
načrtovanju ter spretnosti, potrebne za načrtovanje; (e) razumevanje odnosa med ljudmi in zgradbami,
med zgradbami in njihovim okoljem ter razumevanje potrebe, da se zgradbe in
prostori med njimi prilagodijo potrebam ljudi in njihovim medsebojnim
razmerjem; (f) razumevanje poklica in vloge arhitekta v
družbi, zlasti pri pripravi idejnih zasnov, ki upoštevajo družbene dejavnike; (g) razumevanje raziskovalnih metod in metod za
pripravo idejne zasnove projekta; (h) razumevanje prostorskih, arhitekturnih in
gradbenih načrtov ter konstrukcijskih in tehničnih problemov,
povezanih z načrtovanjem stavb; (i) ustrezno poznavanje fizikalnih problemov,
tehnologij in delovanja stavb, tako da se njihova notranjost uredi udobno in
zavaruje pred podnebnimi dejavniki; (j) potrebne veščine za projektiranje, ki
omogočajo izpolnjevanje zahtev uporabnikov stavb v okviru stroškovnih
omejitev in gradbenih predpisov; (k) ustrezno poznavanje izvajanja del,
organizacije, predpisov in postopkov, vpletenih v uresničevanje projektnih
zasnov, in vključevanje teh načrtov v sistem celovitega prostorskega
načrtovanja. 3. Plačana praksa mora biti opravljena v
državi članici pod nadzorom osebe, ki ima ustrezna jamstva glede svojih
sposobnosti zagotavljanja praktičnega usposabljanja. Opravljena mora biti
po zaključku študija iz odstavka 1. Zaključek plačane
prakse mora biti potrjen s spričevalom, priloženem dokazilu o formalnih
kvalifikacijah. 4. Komisija je
pooblaščena za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s
členom 58a, v katerih določi: (a) ustrezno poznavanje postavk iz točke
(i) odstavka 2 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja znanja obsega,
v skladu s tehničnim napredkom in nedavnim razvojem na področju
izobraževanja, (b) potrebo po sposobnosti oblikovanja iz
točke (j) odstavka 2 in potrebne sposobnosti, ki jih taka stopnja
znanja obsega, v skladu s tehničnim napredkom in nedavnim razvojem na področju
izobraževanja.“. (33)
Člen 47 se nadomesti z naslednjim: „Člen 47 Odstopanja od pogojev usposobljenosti
arhitektov Z odstopanjem od člena 46 se za
naslednje prav tako prizna skladnost s členom 21: usposabljanje, ki
je del programa socialnih izboljšav ali se opravi kot izredni univerzitetni
študij, če izpolnjuje zahteve iz člena 46 in se zaključi z
izpitom iz arhitekture, ki ga uspešno opravi oseba, ki je sedem let ali
več delala na področju arhitekture pod nadzorom arhitekta ali
arhitekturnega podjetja. Ta izpit mora biti na univerzitetni stopnji in
enakovreden zaključnemu izpitu iz prvega pododstavka
člena 46(1).“. (34)
V člen 49 se vstavi naslednji
odstavek 1a: „1a. Odstavek 1 velja tudi za dokazilo o
formalnih kvalifikacijah arhitekta iz Priloge V, če se je
usposabljanje začelo pred [vstavi datum – dve leti po datumu iz prvega
pododstavka odstavka 1 člena 3].“. (35)
V naslov III se vstavi poglavje IIIA: „Poglavje IIIA Samodejno priznavanje na podlagi skupnih
načel za usposabljanje Člen 49a Enotni okvir za usposabljanje 1. Za namene tega člena ,enotni okvir za
usposabljanje‘ pomeni enotni sklop znanja, spretnosti in sposobnosti, potrebnih
za opravljanje določenega poklica. Za namene dostopa do in opravljanje
takega poklica država članica dokazilo o kvalifikacijah, pridobljeno na
podlagi takega okvira na svojem ozemlju, prizna kot enakovredno dokazilu o
formalnih kvalifikacijah, ki ga izda sama, pod pogojem, da tak okvir izpolnjuje
merila iz odstavka 2. Ta merila upoštevajo specifikacije iz
odstavka 3. 2. Enotni okvir za usposabljanje izpolnjuje
naslednje pogoje: (a)
enotni okvir za usposabljanje omogoča
mobilnost po državah članicah večjemu številu strokovnjakov kot
splošni sistem za priznavanje dokazil o usposobljenosti iz poglavja I naslova
III; (b)
zadevni poklic je že reguliran v vsaj eni tretjini
vseh držav članic; (c)
enotni sklop znanja, spretnosti in sposobnosti
združuje znanje, spretnosti in sposobnosti, opredeljene v sistemih
izobraževanja in usposabljanja, ki se uporabljajo v vsaj eni tretjini vseh
držav članic; (d)
znanje, spretnosti in sposobnosti za tak enotni
okvir za usposabljanje se nanašajo na ravni evropskega ogrodja kvalifikacij,
kakor je opredeljen v Prilogi II Priporočila Evropskega parlamenta in
Sveta o uvedbi evropskega ogrodja kvalifikacij za vseživljenjsko učenje(*);
(e)
zadevni poklic ni zajet v drugem enotnem okviru za
usposabljanje oziroma še ni reguliran na podlagi poglavja III naslova III; (f)
enotni okvir za usposabljanje je bil oblikovan na
podlagi preglednega postopka, tudi s sodelovanjem interesnim skupin iz držav
članic, v katerih poklic ni reguliran; (g)
enotni okvir za usposabljanje državljanu iz katere
koli države članice omogoča, da je upravičen do pridobivanja
kvalifikacij na podlagi takega okvira, pri čemer ni potrebno, da je
član katere koli poklicne organizacije ali da je pri taki organizaciji
registriran. 3. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o določanju skupnega
sklopa znanj, spretnosti in sposobnosti ter kvalifikacij o enotnem okviru za
usposabljanje. 4. Države članice Komisiji priglasijo
poklicni naziv, ki bo pridobljen v skladu z enotnim okvirom za usposabljanje iz
odstavka 3. 5. Država članica lahko zahteva odstopanje od
uporabe enotnega okvira za usposabljanje iz odstavka 3 na svojem ozemlju,
če bi morala v nasprotnem primeru uvesti nov reguliran poklic na svojem
ozemlju, če bi morala spremeniti veljavna temeljna notranja načela,
povezana s strukturo poklicev na področju usposabljanja, in pogoje glede
dostopa do takih poklicev ali če država članica svojega nacionalnega
sistema kvalifikacij ne želi prilagoditi kvalifikacijam, določenim v
enotnem okviru za usposabljanje. Komisija lahko sprejme izvedbeni sklep in tako
zadevnim državam članicam omogoči odstopanje. Člen 49b Enotni preizkusi usposobljenosti 1. Za namene tega člena enotni preizkus
usposobljenosti pomeni preizkus poklicne usposobljenosti, ki ocenjuje zmožnost
strokovnjaka za opravljanje poklica v vseh državah članicah, v katerih je
poklic reguliran. Uspešno opravljen enotni preizkus usposobljenosti
omogoča dostop do in opravljanje zadevnih poklicnih dejavnosti v državi
članici pod enakimi pogoji, kot veljajo za imetnike poklicnih
kvalifikacij, pridobljenih v tej državi članici. 2. Enotni preizkus usposobljenosti izpolnjuje
naslednje pogoje: (a)
enotni preizkus usposobljenosti omogoča
mobilnost po državah članicah večjemu številu strokovnjakov kot
splošni sistem za priznavanje dokazil o usposobljenosti iz poglavja I naslova
III; (b)
zadevni poklic je reguliran v vsaj eni tretjini
vseh držav članic; (c)
enotni preizkus usposobljenosti je bil oblikovan na
podlagi preglednega postopka, tudi s sodelovanjem interesnih skupin iz držav
članic, v katerih poklic ni reguliran; (d)
enotni preizkus usposobljenosti državljanu katere
koli države članice omogoča sodelovanje v takem preizkusu in pri
praktični organizaciji takih preizkusov v državah članicah, pri
čemer ni potrebno, da je član katere koli poklicne organizacije ali
da je pri taki organizaciji registriran. 3. Komisija je pooblaščena za sprejemanje
delegiranih aktov v skladu s členom 58a o pogojih za tak enotni
preizkus usposobljenosti. ----------- (*) UL C 111, 6.5.2008, str.1.“. (36)
V člen 50 se vstavi naslednji
odstavek 3a: „3a. V primeru upravičenega dvoma lahko
država članica gostiteljica od pristojnih organov države članice
zahteva, da potrdijo dejstvo, da opravljanje poklica s strani prosilca ni bilo
prekinjeno ali prepovedano zaradi resne poklicne kršitve ali kazenske obsodbe
zaradi opravljanja katere od njegovih poklicnih dejavnosti.“. (37)
Členu 52 se doda naslednji odstavek 3: „3. Država članica uporabe poklicnega naziva
ne sme omejiti na imetnike poklicnih kvalifikacij, če o združenju ali
organizaciji ni obvestila Komisije in drugih držav članic v skladu s
členom 3(2).“. (38)
Členu 53 se doda naslednji drugi
odstavek: „Država članica zagotovi,
da morebitni nadzor jezikovnega znanja izvede pristojni organ po sprejetju
sklepov iz členov 4d, 7(4) in 51(3), ter če obstajajo resni in
trdni pomisleki glede ustreznega jezikovnega znanja strokovnjaka v zvezi s poklicnimi
dejavnostmi, ki jih namerava ta oseba opravljati. V primeru poklicev, ki vplivajo na varnost
bolnikov, lahko države članice na pristojne organe prenesejo pravico do
izvajanja preverjanja jezika, ki zajema vse zadevne strokovnjake, če to
izrecno zahteva nacionalni zdravstveni sistem ali v primeru samozaposlenih
strokovnjakov, ki niso povezani z nacionalnim zdravstvenim sistemom,
reprezentativne nacionalne organizacije pacientov. Morebitno preverjanje jezikovnega znanja je omejeno
na znanje enega od uradnih jezikov države članice v skladu z izbiro
zadevne osebe, je sorazmerno z dejavnostjo, ki se bo opravljala, in za
strokovnjaka ne pomeni nobenih stroškov. Zadevna oseba ima možnost, da se na
tako preverjanje pritoži pred nacionalnimi sodišči.“. (39)
V naslov IV se vstavi naslednji člen 55a:
„Člen 55a Priznavanje plačane prakse Da bi omogočila dostop do reguliranega
poklica, država članica izvora prizna plačano prakso, ki je bila
opravljena v drugi državi članici in jo je potrdil pristojni organ
navedene države članice.“. (40)
Naslov Naslova V se nadomesti z naslednjim: „Naslov V UPRAVNO SODELOVANJE IN ODGOVORNOST DO DRŽAVLJANOV
ZA IZVAJANJE“. (41)
V členu 56 se prvi pododstavek
odstavka 2 nadomesti z naslednjim: „Pristojni organi države članice gostiteljice
in države članice izvora si izmenjujejo podatke o sprejetih disciplinskih
ukrepih ali kazenskih sankcijah ali o kakršnih koli drugih resnih in posebnih
okoliščinah, ki bi lahko vplivale na opravljanje dejavnosti po tej
direktivi, ob upoštevanju zakonodaje o varovanju osebnih podatkov iz Direktive
95/46/ES in Direktive 2002/58/ES Evropskega parlamenta in Sveta(*). --------- (*) UL L 201, 31.7.2002, str. 37.“. (42)
Vstavi se naslednji člen 56a: „Člen 56a Mehanizem opozarjanja 1. Pristojni organi države članice
pristojne organe vseh ostalih držav članic in Komisijo obvestijo o
identiteti strokovnjaka, ki so mu nacionalni organi ali sodišča
prepovedali opravljanje naslednjih poklicnih dejavnosti na ozemlju navedene
države članice, tudi če gre za začasno prepoved: (a) zdravnik splošne prakse z dokazili o formalnih
kvalifikacijah iz točke 5.1.4 Priloge V; (b) zdravnik specialist z nazivom iz točke
5.1.3 Priloge V; (c) medicinska sestra za splošno zdravstveno nego
z dokazili o formalnih kvalifikacijah iz točke 5.2.2 Priloge V; (d) zobozdravnik s poklicno kvalifikacijo iz
točke 5.3.2 Priloge V; (e) zdravnik specialist z dokazilom o formalni
kvalifikaciji iz točke 5.3.3 Priloge V; (f) veterinar z dokazilom o formalnih
kvalifikacijah iz točke 5.4.2 Priloge V, razen če so bili
obveščeni že na podlagi člena 32 Direktive 2006/123/ES
Evropskega parlamenta in Sveta(*); (g) babica z dokazilom o formalni kvalifikaciji iz
točke 5.5.2 Priloge V; (h) farmacevt z dokazilom o formalni kvalifikaciji
iz točke 5.6.2 Priloge V; (i) imetniki dokazil iz točke 2 Priloge VII,
ki potrjujejo, da je imetnik zaključil usposabljanje, ki izpolnjuje
minimalne zahteve iz členov 24, 25, 31, 34, 35, 38, 40, oziroma 44,
vendar se je to usposabljanje začelo pred referenčnimi datumi
kvalifikacij iz točk 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2 in
5.6.2 Priloge V; (j) imetniki potrdil o pridobljenih pravicah iz
členov 23, 27, 29, 33, 37 in 43. Informacije iz prvega pododstavka se pošljejo
najkasneje v treh dneh od dneva sprejetja sklepa, ki zadevnemu strokovnjaku
prepoveduje opravljanje poklicne dejavnosti. 2. V primerih, ki niso zajeti v
Direktivi 2006/123/ES, če strokovnjak s sedežem v državi članici
opravlja poklicno dejavnost pod poklicnim nazivom, ki ni naveden v
odstavku 1 in v okviru te direktive, država članica takoj, ko izve za
kakršno koli ravnanje, določena dejanja ali okoliščine, povezane s
tako dejavnostjo, ki bi lahko resno škodile zdravju ali varnosti oseb ali
okolju v drugi državi članici, o tem obvesti druge zadevne države
članice in Komisijo. Navedene informacije ne presegajo tega, kar je
potrebno za opredelitev zadevnega strokovnjaka, in vključujejo navedbo
sklepa pristojnega organa, ki strokovnjaku prepoveduje opravljanje poklicnih
dejavnosti. Druge države članice lahko pod pogoji iz členov 8 in
56 zahtevajo dodatne informacije. 3. Obdelava osebnih podatkov za namene
izmenjave informacij med državami članicami v skladu z odstavkoma 1
in 2 se izvaja v skladu z direktivama 95/46/ES in 2002/58/ES. Komisija osebne
podatke obdeluje v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001. 4. Države članice zagotovijo, da so
strokovnjaki, o katerih so druge države članice opozorjene, hkrati s samim
opozorilom pisno obveščeni o opozorilih, da se lahko na sklep pritožijo
pred nacionalnimi sodišči ali zahtevajo popravek takega sklepa in imajo
dostop do pravnih sredstev v zvezi z morebitno škodo, ki jo povzročijo
napačna opozorila drugim državam članicam, pri čemer mora biti v
takih primerih v sklepu navedeno, da je strokovnjak začel postopek proti
zadevnemu sklepu. 5. Komisija sprejme izvedbene akte za
uporabo mehanizma opozarjanja. Izvedbeni akt vključuje določbe o
pristojnih organih, upravičenih do pošiljanja in/ali prejemanja opozoril,
o dopolnjevanju opozoril z dodatnimi informacijami, o umiku in opustitvi
opozoril, o pravicah do dostopa do podatkov, načinih za popravljanje
informacij v opozorilih ter ukrepih za zagotavljanje zaščite v času
obdelave in hrambe podatkov. Navedeni izvedbeni akti se sprejmejo v skladu s
svetovalnim postopkom iz člena 58. ---------------- (*) UL L 376, 27.12.2006,
str. 36.“. (43)
Člen 57 se nadomesti z naslednjim: „Člen 57 Osrednji spletni dostop do informacij 1. Države članice zagotovijo, da so na
enotnih kontaktnih točkah na spletu dostopne naslednje informacije, ki se
redno posodabljajo: (a) seznam vseh reguliranih poklicev v smislu
člena 3(1)(a) v državi članici, vključno s podatki za stik
s pristojnimi organi za vsak reguliran poklic in centrom za pomoč iz
člena 57b; (b) seznam poklicev, za katere je na voljo
evropska poklicna izkaznica, ter delovanje in organi, pristojni za izdajo
izkaznice; (c) seznam vseh poklicev, za katere država
članica v nacionalnih zakonih in predpisih uporablja člen 7(4); (d) seznam reguliranih izobraževanj in
usposabljanj ter usposabljanj s posebno strukturo iz člena 11(c)(ii); (e) vse zahteve, postopki in formalnosti, navedeni
v tej direktivi za vsak poklic, reguliran v državi članici, vključno
z vsemi povezanimi pristojbinami, ki jih morajo poravnati državljani, in
dokumenti, ki jih morajo državljani predložiti; (f) opis postopka pritožbe na sklepe pristojnih
organov na podlagi nacionalnih zakonov in predpisov. 2. Države članice zagotovijo, da so
informacije iz odstavka 1 jasne in uporabniku razumljive, da so brez težav
dostopne na daljavo in v elektronski obliki ter da se redno posodabljajo. 3. Države članice zagotovijo, da enotne
kontaktne točke in pristojni organi čim hitreje odgovorijo na vsako
zahtevo po informacijah, naslovljeno na enotne kontaktne točke. Tako
zahtevo po informacijah lahko preusmerijo tudi na centre za pomoč iz
člena 57b in o tem obvestijo zadevnega državljana. 4. Države članice in Komisija sprejmejo
spremljevalne ukrepe in tako zagotovijo, da enotne kontaktne točke
informacije iz odstavka 1 ponudijo tudi v drugih uradnih jezikih Unije. To
ne vpliva na zakonodajo držav članic o uporabi jezikov na njihovem
ozemlju. 5. Države članice sodelujejo med seboj in s
Komisijo za namene izvajanja odstavkov 1, 2 in 4.“. (44)
Vstavi se naslednji člen 57a: „Člen 57a Postopki po elektronski poti 1. Države članice zagotovijo, da se vse zahteve,
postopki in formalnosti v zvezi z zadevami iz te direktive lahko brez težav
zaključijo na daljavo ter po elektronski poti prek ustrezne enotne
kontaktne točke. 2. Odstavek 1 se ne nanaša na izvajanje
preizkusa poklicne usposobljenosti ali prilagoditveno obdobje v smislu
člena 14(1). 3. Če država članica utemeljeno zahteva
izpopolnjene elektronske podpise v smislu Direktive 1999/93/ES Evropskega
parlamenta in Sveta(*) za zaključek postopkov iz odstavka 1, države
članice sprejmejo elektronske podpise v skladu z Odločbo
Komisije 2009/767/ES(**) in zagotovijo tehnične ukrepe za obdelavo
oblik izpopolnjenega elektronskega podpisa, opredeljenega s Sklepom
Komisije 2011/130/EU(***). 4. Vsi postopki se izvedejo v skladu z
določbami Direktive 2006/123/ES o enotnih kontaktnih točkah.
Morebitni roki, ki jih morajo države članice upoštevati pri postopkih ali
formalnostih iz te direktive, začnejo teči ob vložitvi prošnje
državljana na enotno kontaktno točko. (*) UL L 13, 19.1.2000,
str. 12. (**) UL L 274, 20.10.2009,
str. 36. (***) UL L 53, 26.2.2011,
str. 66.“. (45)
Vstavi se člen 57b: „Člen 57b Centri za pomoč 1. Vsaka država članica najkasneje do [vstavi
datum – rok za prenos] imenuje center za pomoč, katerega naloga je
državljanom in centrom drugih držav članic zagotoviti pomoč glede
priznavanja poklicnih kvalifikacij iz te direktive, vključno z
informacijami o nacionalni zakonodaji, ki ureja poklice in opravljanje
navedenih poklicev, socialni zakonodaji in po potrebi o etičnih pravilih. 2. Centri za pomoč v državah članicah
gostiteljicah državljanom, po potrebi v sodelovanju s centrom za pomoč v
državi članici izvora, pristojnimi organi in enotnimi kontaktnimi
točkami v državi članici gostiteljici, nudijo pomoč pri
uveljavljanju pravic, ki jih imajo na podlagi te direktive. 3. Vsi pristojni organi v državi članici
gostiteljici morajo v celoti sodelovati s centrom za pomoč v državi
članici gostiteljici in jim na zahtevo zagotoviti informacije o posameznih
primerih. 4. Na zahtevo Komisije centri za pomoč
Komisijo v dveh mesecih po prejemu take zahteve obvestijo v zvezi s
poizvedbami, ki jih obravnava Komisija.“. (46)
Člen 58 se nadomesti z naslednjim: „Člen 58 Postopek v odboru 1. Komisiji pomaga Odbor za priznavanje poklicnih
kvalifikacij. Navedeni odbor je odbor v smislu Uredbe (EU)
št. 182/2011. 2. Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja
člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.“. (47)
Vstavi se naslednji člen 58a: „Člen 58a Izvajanje prenosa pooblastil 1. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov se
Komisiji podeli pod pogoji iz tega člena. 2. Pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov iz
členov 3(2), 4a(7), 4b(2), 20, 21a(3), 24(4), 25(5), 26(2), 31(2),
31(7), 34(2), 34(4), 35(4), 38(1), 38(4), 40(1), 40(4), 44(2), 44(4), 46(4)
49a(3) in 49b(3) se Komisiji podeli za nedoločeno obdobje z začetkom
[vstavi datum – datum začetka veljavnosti spremenjene direktive]. 3. Evropski parlament ali Svet lahko kadar koli
prekliče prenos pooblastil iz členov 3(2), 4a(7), 4b(2), 20,
21a(3), 24(4), 25(5), 26(2), 31(2), 31(7), 34(2), 34(4), 35(4), 38(1), 38(4),
40(1), 40(4), 44(2), 44(4), 46(4), 49a(3) in 49b(3). S sprejetjem sklepa o
preklicu pooblastila preneha veljati pooblastilo iz navedenega sklepa. Preklic
začne veljati dan po objavi sklepa v Uradnem listu Evropske unije
ali na poznejši datum, ki je v njem naveden. Ne vpliva na veljavnost katerih
koli že veljavnih delegiranih aktov. 4. Komisija takoj po sprejetju delegiranega akta o
tem hkrati uradno obvesti Evropski parlament in Svet. 5. Delegirani akt, sprejet na podlagi
členov 3(2), 4a(7), 4b(2), 20, 21a(3), 24(4), 25(5), 26(2), 31(2),
31(7), 34(2), 34(4), 35(4), 38(1), 38(4), 40(1), 40(4), 44(2), 44(4), 46(4),
49a(3) in 49b(3) začne veljati le, če mu Evropski parlament ali Svet
v dveh mesecih od uradnega obvestila, ki sta ga prejela v zvezi z
navedenim aktom, ne nasprotujeta ali če sta pred iztekom navedenega roka
oba obvestila Komisijo, da mu ne bosta nasprotovala. Navedeni rok se na pobudo
Evropskega parlamenta ali Sveta podaljša za dva meseca.“. (48)
Člen 59 se nadomesti z naslednjim: „Člen 59 Preglednost 1. Države članice Komisiji do [vstavi datum –
konec obdobja prenosa] predložijo seznam poklicev, reguliranih v skladu z
njihovo nacionalno zakonodajo. Morebitne spremembe seznama reguliranih poklicev
je prav tako treba takoj priglasiti Komisiji. Komisija za te informacije
vzpostavi in vzdržuje javno dostopno zbirko podatkov. 2. Države članice preverijo, ali so na
podlagi njihovega pravnega sistema zahteve, ki imetniku določene poklicne
kvalifikacije omejujejo dostop do ali opravljanje poklica, vključno z
uporabo poklicnih nazivov in poklicnih dejavnosti, dovoljenih na podlagi takega
naziva, skladne z naslednjimi načeli: (a) zahteve ne smejo biti neposredno ali posredno
diskriminatorne glede državljanstva ali kraja prebivališča; (b) zahteve morajo biti utemeljene s
prevladujočimi razlogi, ki se nanašajo na javni interes; (c) zahteve morajo biti take, da zagotavljajo
uresničitev zastavljenega cilja, in ne smejo preseči tega, kar je
potrebno za uresničitev cilja. 3. Odstavek 1 velja tudi za poklice, ki jih v
državi članici regulira združenje ali organizacija v smislu
člena 3(2), in vse zahteve, povezane s potrebo po članstvu. 4. Do [vstavi datum – konec obdobja prenosa]
države članice zagotovijo informacije o zahtevah, ki jih nameravajo ohraniti
in razloge za mnenje, da so njihove zahteve skladne z odstavkom 2. Države
članice v šestih mesecih po sprejetju ukrepa zagotovijo informacije o
zahtevah, ki so jih naknadno uvedle, in razloge za mnenje, da so njihove
zahteve skladne z odstavkom 2. 5. Do [vstavi datum – konec obdobja prenosa] in
nato vsaki dve leti države članice predložijo tudi poročilo o
zahtevah, ki so jih odpravile ali ublažile. 6. Komisija ta poročila pošlje drugim državam
članicam, ki v šestih mesecih po prejemu poročila predložijo svoje
pripombe. V tem času se Komisija posvetuje z interesnimi skupinami,
vključno z zadevnimi poklici. 7. Komisija na podlagi informacij, ki jih prejme
od držav članic, povzetek poročila predloži skupini koordinatorjev,
ustanovljeni s Sklepom Komisije št. 2007/172/ES(*), ki lahko predloži
pripombe. 8.
Ob upoštevanju pripomb iz odstavkov 6 in 7 Komisija [vstavi datum – eno
leto po koncu obdobja prenosa] Evropskemu parlamentu in Svetu predloži svoje
končne ugotovitve, ki jim po potrebi priloži predloge za nadaljnje pobude. (*) UL L 79, 20.3.2007, str. 38.“. (49)
V členu 61 se drugi odstavek nadomesti z
naslednjim: „Po potrebi Komisija sprejme izvedbeni sklep, s
katerim zadevni državi članici dovoli, da v omejenem obdobju odstopa od
zadevne določbe.“. (50)
Prilogi II in III se črtata. (51)
V točki 1 Priloge VII se doda naslednja
točka (g): „(g) Če država članica to zahteva za
svoje državljane, dokazilo o tem, da strokovnjaku niso bile začasno
odvzete pravice do opravljanja poklica, in dokazilo o nekaznovanosti.“. Člen 2 Sprememba
[Uredbe IMI] Točka 2 Priloge I [Uredbe IMI]
se nadomesti z naslednjim: „2.
Direktiva 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta(*): členi 4a
do 4e, člen 8, člen 21a, člen 50,
člen 51, člen 56 in člen 56a. (*) UL L 255, 30.9.2005,
str. 22.“. Člen 3 Prenos 1. Države članice sprejmejo
zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo najpozneje do [vstavi
datum – dve leti po začetku veljavnosti]. Komisiji takoj pošljejo
besedilo navedenih predpisov. Države članice se v sprejetih predpisih
sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni
objavi. Države članice določijo način sklicevanja. 2. Države članice
sporočijo Komisiji besedilo temeljnih določb nacionalne zakonodaje,
sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Člen 4 Začetek
veljavnosti Ta direktiva začne veljati dvajseti dan
po objavi v Uradnem listu Evropske unije. Člen 5 Naslovljenci Ta direktiva je
naslovljena na države članice. V Bruslju, Za Evropski parlament Za
Svet Predsednik Predsednik OCENA FINANČNIH POSLEDIC
ZAKONODAJNEGA PREDLOGA 1. OKVIR PREDLOGA/POBUDE 1.1 Naslov predloga/pobude 1.2 Zadevna
področja ABM/ABB 1.3 Vrsta
predloga/pobude 1.4 Cilji
1.5 Utemeljitev
predloga/pobude 1.6 Trajanje
ukrepa in finančnih posledic 1.7 Načrtovani
načini upravljanja 2. UKREPI UPRAVLJANJA 2.1 Določbe
glede spremljanja in poročanja 2.2 Sistem
upravljanja in nadzora 2.3 Ukrepi
preprečevanja goljufij in nepravilnosti 3. OCENA FINANČNIH POSLEDIC
PREDLOGA/POBUDE 3.1 Zadevni
razdelki večletnega finančnega okvira in odhodkovne proračunske
vrstice 3.2 Ocenjeni
učinek na odhodke 3.2.1 Povzetek ocenjenega
učinka na odhodke 3.2.2 Ocenjeni učinek
na odobritve za poslovanje 3.2.3 Ocenjeni učinek
na odobritve upravne narave 3.2.4 Skladnost z veljavnim
večletnim finančnim okvirom 3.2.5 Udeležba tretjih
oseb pri financiranju 3.3 Ocenjeni učinek na
prihodke OCENA
FINANČNIH POSLEDIC ZAKONODAJNEGA PREDLOGA
6.
OKVIR PREDLOGA/POBUDE
6.1.
Naslov predloga/pobude
Direktiva
Evropskega parlamenta in Sveta št. xxx o spremembi
Direktive 2005/36/ES o priznavanju poklicnih kvalifikacij.
6.2.
Zadevna področja ABM/ABB[26]
Notranji
trg – na znanju temelječe gospodarstvo Notranji
trg – storitve
6.3.
Vrsta predloga/pobude
¨ Predlog/pobuda se
nanaša na nov ukrep.
6.4.
Cilji
6.4.1.
Večletni strateški cilji Komisije, ki naj bi
bili doseženi s predlogom/pobudo
Komisija
je v sporočilu „Akt za enotni trg, dvanajst pobud za okrepitev rasti in
zaupanja“ (COM(2011) 206 konč.) predlagala posodobitev zakonodaje o
priznavanju poklicnih kvalifikacij. V zvezi s tem je Akt za enotni trg jasno
navedel uvedbo evropske poklicne izkaznice kot orodja (v smislu elektronskega
potrdila) za olajšanje mobilnosti strokovnjakov, ki bi obenem okrepilo zaupanje
med pristojnimi organi držav članic ter ne nazadnje koristilo potrošnikom
in delodajalcem. Uvedba
evropske poklicne izkaznice mora izboljšati učinkovitost veljavnih
postopkov priznavanja in bo pomagala zmanjšati stroške. Ena od glavnih
značilnosti evropske poklicne izkaznice bo uporaba skupne podporne
pisarne, tj. informacijskega sistema za notranji trg (IMI), ki se bo dodatno
povečal še zaradi nove funkcionalnosti za evropsko poklicno izkaznico. Evropska
poklicna izkaznica mora postati orodje, ki je na voljo zainteresiranim
strokovnjakom in obvezno za pristojne organe. Razen za evropsko poklicno
izkaznico bi bilo treba funkcijo informacijskega sistema za notranji trg kot
podporne pisarne uporabiti tudi za vzpostavitev vseevropskega mehanizma
opozarjanja, saj bi se morale države članice medsebojno opozarjati o strokovnjakih,
ki poklica ne smejo več opravljati zaradi disciplinskih ali kazenskih
sankcij, in za podporo priglasitvi novih diplom. Informacijski
sistem za notranji trg je spletno komunikacijsko orodje, ki ga je razvila
Evropska komisija in je državam članicam brezplačno na voljo od
leta 2008. Trenutno se uporablja za izmenjavo informacij v skladu z
Direktivo 2005/36/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne
7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih kvalifikacij in
Direktivo 2006/123/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne
12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu. Nacionalnim,
regionalnim in lokalnim organom omogoča, da lahko hitro in enostavno
komunicirajo s kolegi čez mejo na podlagi enotnih delovnih metod, ki so
jih sprejele vse države članice. Uporabniki lahko s pomočjo
informacijskega sistema za notranji trg (i) najdejo ustrezne organe, na katere
se lahko obrnejo, (ii) z njimi komunicirajo prek vnaprej prevedenih sklopov
vprašanj in odgovorov ter (iii) prek mehanizma sledenja spremljajo, v kateri
fazi je njihov zahtevek za informacije. Predlog
za uporabo informacijskega sistema za notranji trg kot podporne pisarne za
izdajo in tekoče spremljanje evropskih poklicnih izkaznic ter mehanizma
opozarjanja je v skladu s politiko, kot jo je izrazila Komisija. Zato je
Komisija v sporočilu o Aktu za enotni trg navedla, da bi bilo treba ta
sistem v prihodnjih predlogih Komisije prednostno uporabljati kot partnersko
orodje za izvajanje pravil enotnega trga. V
okviru strategije za širitev informacijskega sistema za notranji trg, kakor jo
je sprejela Komisija, bo v informacijskem sistemu za notranji trg razvito
orodje, s katerim bodo lahko države članice obveščale Komisijo in
druge države članice. To orodje bi bilo treba uporabljati tudi za priglasitev
novih diplom na podlagi Direktive.
6.4.2.
Posebni cilji in zadevne dejavnosti ABM/ABB
Posebni cilj št. 8: olajševanje prostega
pretoka kvalificiranih strokovnjakov v EU Ključna
dejavnost v okviru tega cilja je razvoj predloga za pregled Direktive o
poklicnih kvalifikacijah z namenom precejšnje poenostavitve in posodobitve
celotnega postopka, vključno z uvedbo in uporabo evropskih poklicnih
izkaznic. Splošni
cilj tega ukrepa je povečati število odločitev o zahtevah glede
priznavanja poklicnih kvalifikacij ter jih pospešiti. Da
bi dosegli te cilje, predvidevamo izvajanje naslednjih dejavnosti: 1. povečanje
preglednosti celotnega postopka z vzpostavitvijo javnega vmesnika, ki bo
strokovnjakom omogočal, da (i) vidijo seznam dokumentov, potrebnih za
njihovo prošnjo, (ii) ustrezni pristojni organ prek spleta zaprosijo za
evropsko poklicno izkaznico in jo tako tudi pridobijo; 2. povečanje
udeležbe države članice izvora v postopku, da se z obvezno uporabo
informacijskega sistema za notranji trg kot podporne pisarne za vse pristojne
organe pospeši obravnava prošenj s strani držav članic gostiteljic. Da bi
informacijski sistem za notranji trg obvladoval svojo večjo vlogo v
postopku, ga je treba nadalje razviti za podporo evropski poklicni izkaznici; 3. olajšanje
razširjanja opozoril o zadevnih strokovnjakih; 4. olajšanje
priglasitve dokazil o formalnih kvalifikacijah (diplomah) prek informacijskega
sistema za notranji trg. Posebni cilj št. 12: razvoj celotnega potenciala informacijskega sistema za
notranji trg za podporo izboljšanemu izvajanju zakonodaje o enotnem trgu. Na
podlagi Direktive o storitvah je uporaba informacijskega sistema za notranji
trg obvezna in bo prav tako postala obvezna na podlagi spremenjene direktive o
poklicnih kvalifikacijah. Veljavni predlog o uporabi informacijskega sistema za
notranji trg za izdajo evropske poklicne izkaznice in njeno upravljanje, sistem
opozarjanja in shema priglasitve novih diplom so v skladu s politiko Komisije
glede prihodnje širitve informacijskega sistema za notranji trg na druga področja
zakonodaje Unije (kakor je bilo navedeno v Sporočilu Komisije „Boljše
upravljanje enotnega trga prek izboljšanega upravnega sodelovanja: Strategija
za širitev in razvoj informacijskega sistema za notranji trg (COM(2011) 75
konč.)“ („Sporočilo o strategiji za IMI“).) Zadevne dejavnosti ABM/ABB 12/02
01: Uresničevanje in razvoj notranjega trga
6.4.3.
Pričakovani izid in učinki
Navedite, kakšne
posledice naj bi imel predlog/pobuda na upravičence/ciljne skupine. Predlog
bo omogočil: 1. visoko
stopnjo pravne varnosti glede obdelave zahtev za priznavanje poklicnih
kvalifikacij državljanov EU prek informacijskega sistema za notranji trg; 2. visoko
stopnjo preglednosti glede obdelave zahtev za priznavanje poklicnih
kvalifikacij državljanov EU; 3. olajševanje
in zmanjšanje upravnega bremena s strani nacionalnih pristojnih organov; 4. prihranek
pri stroških s ponovno uporabo in preoblikovanjem obstoječega orodja
informacijske tehnologije na novih področjih namesto razvoja novega orodja
z enim namenom, na ravni EU ali nacionalni ravni, da bi izkoristili ekonomije
obsega in povezanosti; 6. zapolnjevanje
vrzeli v sodelovanju med državami članicami, glede na to da Direktiva o
storitvah že določa uvedbo mehanizma za opozarjanje za številne
strokovnjake, razen za zdravstvene delavce, pri katerih je tveganje za javno
zdravje zelo veliko.
6.4.4.
Kazalniki izida in učinkov
Navedite, s katerimi
kazalniki se bo spremljalo izvajanje predloga/pobude. Predlog
bo prispeval k učinkovitejši uporabi prava Unije na področju
poklicnih kvalifikacij ter bo zagotovil prihranke pri stroških razvoja,
vzdrževanja in delovanja informacijske tehnologije. Njegov
neposredni učinek bi se lahko meril z naslednjimi kazalniki: - število
poklicev, ki bi mehanizem evropske poklicne izkaznice/informacijskega sistema
za notranji trg uporabili za priznavanje poklicnih kvalifikacij v EU. Evropska
poklicna izkaznica pravzaprav ne bo samodejno uvedena ali obvezna za vse
regulirane poklice; - število
zahtev za izdajo evropske poklicne izkaznice prek informacijskega sistema za
notranji trg na leto; - povprečna
hitrost postopka v zvezi z evropsko poklicno izkaznico; - število
pristojnih organov, ki dejavno uporabljajo sistem za izmenjavo informacij (tj.
niso zgolj prijavljeni kot uporabniki); - število
priglasitev novih diplom; - zadovoljstvo
uporabnikov, merjeno z anketami.
6.5.
Utemeljitev predloga/pobude
6.5.1.
Potrebe, ki jih je treba kratkoročno ali
dolgoročno zadovoljiti
Predlog
bo povečal učinkovitost postopkov priznavanja poklicnih kvalifikacij
in začasno mobilnost strokovnjakov, saj se bo uporabljal samo en postopek,
ki bo temeljil na skupnih vseevropskih izhodiščih informacijske
tehnologije. Sistem evropske poklicne izkaznice/informacijski sistem za
notranji trg bo veljal za strokovnjake, ki so zaprosili za uporabo tega novega postopka,
in se bo postopoma širil na dodatne poklice. Tako bodo prvotni stroški bolj
omejeni, prihodnje širitve pa bodo imele korist od ekonomij obsega. Poleg
tega je treba vzpostaviti mehanizem opozarjanja za strokovnjake, ki poklica ne
smejo opravljati. Hkrati
bo novi postopek, ob upoštevanju predhodnega obstoja informacijskega sistema za
notranji trg, zagotovil visoko stopnjo pravne varnosti glede obdelave osebnih
podatkov v informacijskem sistemu za notranji trg v skladu z Uredbo IMI, o
kateri trenutno razpravljata Svet in Evropski parlament. Koristi bo imel tudi
od ekonomij obsega.
6.5.2.
Dodana vrednost ukrepanja Evropske unije
Ker
je informacijski sistem za notranji trg osrednje komunikacijsko orodje, ki ga
je razvila in ga gosti Komisija, je jasno, da bo olajšal uvedbo in nemoteno
delovanje izdaje evropske poklicne izkaznice ter učinkovitega mehanizma
opozarjanja med državami članicami. Komisija bo državam članicam
informacijski sistem za notranji trg nudila kot brezplačno storitev, zagotovila
vzdrževanje in razvoj, vzpostavila službo za pomoč uporabnikom ter gostila
računalniško infrastrukturo. Teh nalog ne bi bilo mogoče opravljati
decentralizirano. Z
informacijskim sistemom za notranji trg se premagujejo ovire za čezmejno
sodelovanje, kot so jezikovne ovire, različne upravne in delovne kulture
ter pomanjkanje vzpostavljenih postopkov za izmenjavo informacij. Ker so pri
zasnovi informacijskega sistema za notranji trg sodelovale države članice,
ta ponuja enotne delovne metode, ki so jih sprejele vse države članice.
6.5.3.
Glavna spoznanja iz podobnih izkušenj
Informacijski
sistem za notranji trg je bil uveden leta 2008. V sistem je trenutno
prijavljenih približno 6 700 pristojnih organov in 11 000
uporabnikov. Leta 2010 je bilo opravljenih okoli 2 000 izmenjav informacij. Informacijski
sistem za notranji trg je na podlagi Direktive o poklicnih kvalifikacijah v
uporabi od leta 2008. Izkušnja je zelo pozitivna, kar med drugim
dokazujeta tudi število zahtev in veljavni dogovor z državami članicami,
da ga razširijo na vse poklice. Izražena je bila zahteva držav članic, da
se sistem še naprej uporablja na vseh možnih ravneh, na katerih je tesno
sodelovanje nepogrešljivo. Razlog za to zahtevo je dejstvo, da so veljavni postopki
priznavanja predolgi in prezapleteni. Poleg tega ni mehanizma opozarjanja za
poklice na področju zdravstva. Zapolnitev te vrzeli pa zahteva večina
interesnih skupin. Prav tako je učinkovito obravnavanje sistema za
priglasitve brez orodja informacijske tehnologije prezahtevno in prezapleteno.
6.5.4.
Skladnost in možnosti dopolnjevanja z drugimi
relevantnimi instrumenti
Komisija
je v sporočilu „Boljše upravljanje enotnega trga prek izboljšanega upravnega
sodelovanja: Strategija za širitev in razvoj informacijskega sistema za
notranji trg (,IMI‘)“ (COM(2011) 75 konč.) določila načrte za
nadaljnjo širitev informacijskega sistema za notranji trg na druga
področja zakonodaje EU. Komisija
je v sporočilu „Akt za enotni trg“ poudarila pomen učinkovitega
priznavanja poklicnih kvalifikacij in uvedbe evropske poklicne izkaznice[27]. V zvezi z mehanizmom
opozarjanja Direktiva o storitvah (Direktiva 2006/123/ES) že določa
obveznosti glede opozarjanja za nekatere, a ne vse strokovnjake, ki opravljajo
poklicne storitve. Najpomembnejša vrzel se nanaša na zdravstvene delavce, za
katere Direktiva o storitvah ne velja. Dostop
do javnega vmesnika za zahteve za evropsko poklicno izkaznico se lahko med
drugim omogoči prek enotnih kontaktnih točk.
6.6.
Trajanje ukrepa in finančnih posledic
¨ Časovno neomejen predlog/pobuda: – Izvedba z začetnim obdobjem od leta 2013 do leta 2014, –
ki mu sledi polno delovanje. Stroški gostovanja,
delovanja in vzdrževanja so vključeni v ustrezne stroške za delovanje
informacijskega sistema za notranji trg.
6.7.
Načrtovani načini upravljanja[28]
¨ Neposredno centralizirano upravljanje – Komisija.
7.
UKREPI UPRAVLJANJA
7.1.
Določbe glede spremljanja in poročanja
Navedite pogostost in
pogoje. Komisija
vsako leto izdela poročilo o razvoju in delovanju informacijskega sistema
za notranji trg. V zvezi s tem bo ustrezno poročala o uporabi
informacijskega sistema za notranji trg za zahteve za evropsko poklicno
izkaznico, opozorila in priglasitve diplom. Poleg tega bo Evropskemu nadzorniku
za varstvo podatkov redno posredovala poročilo o vprašanjih v zvezi z
varstvom podatkom v okviru informacijskega sistema za notranji trg,
vključno z varnostjo podatkov.
7.2.
Sistem upravljanja in nadzora
7.2.1.
Ugotovljena tveganja
Ena
od glavnih značilnosti predloga je, da bodo evropska poklicna izkaznica,
mehanizem opozarjanja in prijava temeljili na delovanju informacijskega sistema
za notranji trg. Komisija je „lastnica“ informacijskega sistema za notranji trg
ter je odgovorna za njegovo vsakodnevno delovanje, vzdrževanje in razvoj. V
zvezi s tem so bila tveganja glede delovanja že opredeljena v okviru delovanja
informacijskega sistema za notranji trg in v predlogu za Uredbo IMI. Ob
teh opredeljenih tveganjih glede delovanja bi se lahko pojavila dodatna
tveganja, in sicer da stroka in strokovnjaki ne bi sprejeli evropske poslovne
izkaznice. Povedano drugače, tveganje, da bi bil sistem evropske poklicne
izkaznice v celoti razvit in deloval, vendar bi bilo povpraševanja po njem malo
ali ga sploh ne bi bilo. Poleg tega se lahko zdi pristojnim organom
prilagajanje težko, pri čemer morda sploh ne bodo zagotovili dovolj
sredstev za ustrezno in pravočasno obravnavo zahtev. Zaradi
uvedbe evropske poklicne izkaznice in mehanizma opozarjanja se pojavljajo tudi
vprašanja glede varstva podatkov, vključno z obravnavo neutemeljenih
opozoril. Za pošten nov pravni okvir je potrebno tudi skrbno dnevno
upravljanje.
7.2.2.
Načrtovani načini nadzora
Vidike
evropske poklicne izkaznice, mehanizma opozarjanja in prijav, ki so odvisni od
delovanja informacijskega sistema za notranji trg, je treba preučiti v
okviru delovanja informacijskega sistema za notranji trg in osnutka Uredbe IMI.
Pri
obravnavanju ostalih tveganj iz oddelka 2.2.1 bo Komisija nudila pomoč
(npr. delavnice itd.) vsem interesnim skupinam (npr. organom držav članic,
poklicnim telesom itd.) ter dejavno spodbujala uvedbo in prednosti novega
sistema.
7.3.
Ukrepi preprečevanja goljufij in nepravilnosti
Navedite
obstoječe ali načrtovane preprečevalne in zaščitne ukrepe. Za
namene boja proti goljufijam, korupciji in drugim nezakonitim dejanjem se bodo
določbe, ki se navadno uporabljajo za dejavnosti Komisije, vključno z
Uredbo (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne
25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti
goljufijam (OLAF), uporabljale brez omejitev v okviru informacijskega sistema
za notranji trg.
8.
OCENA FINANČNIH POSLEDIC PREDLOGA/POBUDE
8.1.
Zadevni razdelki večletnega finančnega
okvira in odhodkovne proračunske vrstice
· Obstoječe odhodkovne proračunske vrstice Razdelek večletnega finančnega okvira || Proračunska vrstica || Vrsta odhodkov || Prispevek številka [poimenovanje……………………...……….] || dif./nedif. ([29]) || držav Efte[30] || držav kandidatk[31] || tretjih držav || v smislu člena 18(1)(aa) finančne uredbe 1A || 12.02.01 Uresničevanje in razvoj notranjega trga || dif. || DA || NE || NE || NE 1A || 12.01.04 Uresničevanje in razvoj notranjega trga – Odhodki za upravno poslovodenje || nedif. || DA || NE || NE || NE 1A || 26.03.01.01 Interoperabilnostne rešitve za evropske javne uprave (ISA) || dif. || DA || DA || NE || NE
8.2.
Ocenjeni učinek na odhodke
8.2.1.
Povzetek ocenjenega učinka na odhodke
v EUR (na tri decimalna mesta natančno) Razdelek večletnega finančnega okvira: || 1B || Uresničevanje in razvoj notranjega trga GD: <…….> || || || Leto 2013 || Leto 2014 || || || || SKUPAJ Odobritve za poslovanje || || || || || || || || 12.02.01 || obveznosti || (1) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 plačila || (2) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Odobritve za GD MARKT SKUPAJ || obveznosti || =1 + 1a + 3 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 plačila || =2+2a +3 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Ta predlog in zadevni stroški razvoja naj bi
začeli veljati leta 2013 in se podaljšali v leto 2014. Za podrobnosti o splošnem financiranju
informacijskega sistema za notranji trg glej finančno poročilo,
priloženo predlogu Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o upravnem sodelovanju
prek informacijskega sistema za notranji trg („Uredba IMI“) (COM(2011) 522
konč.). V zvezi s tem bo preučena možnost financiranja stroškov
razvoja preko programa ISA. Odobritve za poslovanje SKUPAJ || obveznosti || (4) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 plačila || (5) || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 Odobritve za upravne zadeve, ki se financirajo iz sredstev posebnih programov, SKUPAJ || (6) || || || || || || || || Odobritve iz RAZDELKA 1A večletnega finančnega okvira SKUPAJ || obveznosti || =4 + 6 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000 plačila || =5 + 6 || 362 500 || 362 500 || || || || || || 725 000
8.2.2.
Ocenjeni učinek na odobritve za poslovanje
–
¨ Predlog/pobuda zahteva porabo odobritev za poslovanje, kot je
pojasnjeno v nadaljevanju: odobritve za prevzem obveznosti v EUR (na tri
decimalna mesta natančno) Navedba ciljev in realizacij ò || || || Leto 2013 || Leto 2014 || Leto N + 2 || Leto N + 3 || … vstavite ustrezno število let glede na trajanje učinka (prim. točka 1.6) || SKUPAJ REALIZACIJA vrsta realizacije[32] || povprečni stroški realizacije || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij || stroški || število realizacij skupaj || stroški skupaj POSEBNI CILJ št. 1 Večja preglednost || || || || || || || || || || || || || || || || - realizacija || javni vmesnik || 380 000 || || 190 000 || || 190 000 || || || || || || || || || || || || 380 000 seštevek za posebni cilj št. 1 || || 190 000 || || 190 000 || || || || || || || || || || || || 380 000 POSEBNI CILJ št. 2 Podporna pisarna || || || || || || || || || || || || || || || || - realizacija || podporna pisarna || 124 000 || || 62 000 || || 62 000 || || || || || || || || || || || || 124 000 seštevek za posebni cilj št. 2 || || 62 000 || || 62 000 || || || || || || || || || || || || 124 000 POSEBNI CILJ št. 3 Mehanizmi opozarjanja || || || || || || || || || || || || || || || || - realizacija || mehanizem opozarjanja || 160 000 || || 80 000 || || 80 000 || || || || || || || || || || || || 160 000 seštevek za posebni cilj št. 3 || || 80 000 || || 80 000 || || || || || || || || || || || || 160 000 POSEBNI CILJ št. 4 Storitve priglašanja … || || || || || || || || || || || || || || || || - realizacija || storitve priglašanja || 61 000 || || 30 500 || || 30 500 || || || || || || || || || || || || 61 000 Seštevek za posebni cilj št. 4 || || 30 500 || || 30 500 || || || || || || || || || || || || 61 000 STROŠKI SKUPAJ || || 362 500 || || 362 500 || || || || || || || || || || || || 725 000
8.2.3.
Ocenjeni učinek na odobritve upravne narave
8.2.3.1.
Povzetek
–
¨ Predlog/pobuda ne zahteva porabe odobritev za upravne zadeve.
8.2.3.2.
Ocenjene potrebe po človeških virih
–
¨ Predlog/pobuda ne zahteva porabe človeških virov.
8.2.4.
Skladnost z veljavnim večletnim finančnim
okvirom
–
¨ Predlog/pobuda je skladna z veljavnim večletnim finančnim
okvirom (2013). –
Predlog/pobuda je skladna s prihodnjim (2014–2020)
večletnim finančnim okvirom. Predlog bo zajet z odobritvami, že
predvidenimi s proračunsko vrstico za notranji trg. Glede izvajanja v
letu 2013 so odobritve vključene v uradno finančno
načrtovanje Komisije; glede izvajanja v letu 2014 in naslednjih letih
so vključene v predlog Komisije za naslednji večletni finančni
okvir.
8.2.5.
Udeležba tretjih oseb pri financiranju
–
V predlogu/pobudi ni načrtovano sofinanciranje
tretjih oseb.
8.3.
Ocenjeni učinek na prihodke
–
¨ Predlog/pobuda nima finančnih posledic za prihodke. [1] Eurobarometer št. 363. [2] Direktiva 2006/123/ES Evropskega
parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2006 o storitvah na notranjem trgu
(UL L 376, 27.12.2006, str. 36). [3] Direktiva Evropskega parlamenta in
Sveta 2005/36/ES z dne 7. septembra 2005 o priznavanju poklicnih
kvalifikacij (UL L 255, 30.9.2005, str. 22). [4] „Nova znanja in spretnosti za nova
delovna mesta. napovedovanje in usklajevanje potreb trga dela ter znanja in
spretnosti“, Sporočilo Evropske komisije, COM(2008) 868 z dne
16. decembra 2008. [5] Poročilo o državljanstvu EU iz
leta 2010 „Odpravljanje ovir za pravice državljanov EU“, COM(2010) 603
z dne 27. oktobra 2010. [6] „Letni pregled rasti: spodbujanje ukrepov EU za celovit odziv na
krizo“, Sporočilo Komisije, COM(2011) 11 z dne
12. januarja 2010. [7] Sporočilo Komisije, Akt za
enotni trg, Dvanajst pobud za okrepitev rasti in zaupanja, „Skupaj za novo
rast“, COM(2011) 206, SEC(2011) 467. [8] EUCO 52/11. [9] A7-0373/2011 [10] Glej
http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/policy_developments/evaluation_en.htm [11] Študija, objavljena 31. oktobra 2011,
je na voljo na:
http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/docs/policy_developments/final_report_en.pdf [12] Glej http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/professional_qualifications_en.htm [13] COM(2011) 367 konč. [14] Glej
http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/policy_developments/european_professional_card_en.htm [15] Glej na primer zadevo C-330/03, Colegio
de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos. [16] Glej zadevo C-313/01, Morgenbesser;
zadevo C-345/08, Pesla [17] Zadeve C-47/08, C-50/08, C-51/08, C-52/08, C-53/08,
C-54/08 in C-61/08. [18] UL C , , str. . [19] [20] UL L 255, 30.9.2005, str. 22. [21] COM(2011) 206 konč. z dne
13. aprila 2011. [22] COM(2010) 603 konč. [23] UL L […]. [24] UL L 376, 27.12.2006, str. 36. [25] UL L 55, 28.2.2011, str. 13. [26] ABM: upravljanje po dejavnostih, ABB: oblikovanje
proračuna po dejavnostih. [27] Glej opombo 6. [28] Pojasnila o načinih upravljanja in sklicevanje na
finančno uredbo so na voljo na spletišču BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [29] dif. = diferencirana sredstva/nedif. = nediferencirana
sredstva. [30] Efta: Evropsko združenje za prosto trgovino. [31] Države kandidatke in, če je ustrezno, potencialne
države kandidatke z Zahodnega Balkana. [32] Realizacije se nanašajo na dobavljene
proizvode in opravljene storitve (npr. število financiranih izmenjav študentov, število kilometrov novo
zgrajenih cest itd.).