EVROPSKA KOMISIJA
Bruselj, 29.11.2023
COM(2023) 752 final
2023/0436(COD)
Predlog
UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
o pravicah potnikov v okviru multimodalnih potovanj
(Besedilo velja za EGP)
{SEC(2023) 392 final} - {SWD(2023) 386 final} - {SWD(2023) 387 final} - {SWD(2023) 389 final}
OBRAZLOŽITVENI MEMORANDUM
1.OZADJE PREDLOGA
•Razlogi za predlog in njegovi cilji
V strategiji za trajnostno in pametno mobilnost je potrjen cilj evropskega zelenega dogovora, da se emisije iz prometa do leta 2050 zmanjšajo za 90 %. Ključni element za bolj trajnosten promet je doseganje učinkovite multimodalnosti, pri kateri lahko potniki, ki želijo potovati na dolge razdalje, to storijo s kombiniranjem več načinov kolektivnega prevoza, tako da za vsak del potovanja uporabijo najbolj trajnosten in najučinkovitejši način. Varstvo potnikov na poti, zlasti med motnjami potovanj, je ključno za povečanje privlačnosti takih multimodalnih potovanj. Poleg tega bi lahko nezagotavljanje tega varstva samo po sebi vplivalo na rast trga multimodalnih potovanj, saj bi se nekateri potniki odločili za potovanje z avtomobilom namesto s kolektivnim prevozom (ker bi menili, da je potovanje z avtomobilom priročnejše in zanesljivejše).
V Strategiji za trajnostno in pametno mobilnost so bili napovedani ukrepi za okrepitev regulativnega okvira za pravice potnikov. V zvezi s tem je bilo ugotovljeno, da bi se morale pravice potnikov v EU bolje uveljavljati ter bi morale biti jasnejše za prevoznike in potnike, poleg tega bi morale zagotavljati ustrezno pomoč, povračilo oziroma po možnosti nadomestilo v primeru prekinitev in ustrezne sankcije, če se pravila ne uporabljajo ustrezno. Komisija je napovedala, da bo preučila možnosti in koristi nadaljnjega razvoja multimodalnega okvira za pravice potnikov, ki bo poenostavljen, doslednejši in harmoniziran.
Multimodalna potovanja pomenijo, da potniki pri potovanju v končni namembni kraj kombinirajo vsaj dva načina kolektivnega prevoza, na primer let in železniško storitev ali železniško in avtobusno storitev. Prvič, multimodalna potovanja običajno vključujejo potovanje z več ločenimi vozovnicami, ki jih potniki kupijo posamično (v nadaljnjem besedilu: vozovnice kategorije C). Poleg tega nekateri posredniki take ločene vozovnice na lastno pobudo združijo v multimodalni produkt in jih kot take prodajajo potnikom v okviru ene poslovne transakcije (v nadaljnjem besedilu: vozovnice kategorije B). Nazadnje, omejeno število prevoznikov ponuja tudi multimodalna potovanja na podlagi ene pogodbe o prevozu (v nadaljnjem besedilu: vozovnica kategorije A). Ocenjuje se, da je leta 2019 multimodalna potovanja opravilo 91 milijonov potnikov, pri čemer naj bi se njihovo število povečalo na 103,6 milijona v letu 2030 in 150,9 milijona v letu 2050. Število multimodalnih potnikov, izraženo kot delež skupnega števila potnikov, naj bi se po ocenah povečalo z 0,7 % v letu 2019 na 0,8 % do leta 2050.
Trenutno imajo potniki, ki potujejo z enim samim načinom kolektivnega prevoza (tj. samo z letalom, vlakom, avtobusom ali ladjo), pravice v primeru motenj potovanja, niso pa upravičeni do enakih pravic, če med potovanjem zamenjajo način prevoza. To pomeni, da prav tako ni jasnega okvira za določitev zadevnih obveznosti in odgovornosti različnih ponudnikov potovalnih storitev, vključenih v multimodalno potovanje. Nacionalni pravni okviri običajno prav tako ne vključujejo določb, ki bi zajemale multimodalni prevoz. Poleg tega je sedanja ponudba potovalnih zavarovanj za multimodalna potovanja še vedno omejena. Pravice potnikov v okviru multimodalnih potovanj so torej odvisne od pogojev posameznih pogodb o prevozu.
Zato potniki nimajo informacij o obsegu svojih pravic pred multimodalnim potovanjem in med njim ter ne dobijo informacij v realnem času o morebitnih motnjah potovanja in varnostnih opozorilih, kadar morajo zamenjati način prevoza. Poleg tega so lahko glede pogodbenih pogojev in tarif za multimodalna potovanja obravnavani različno na podlagi svojega državljanstva oziroma na podlagi sedeža prevoznika ali posrednika. Prav tako ti potniki med potovanjem ne prejmejo pomoči (npr. povračilo, preusmeritev, nastanitev, obroki in osvežilni napitki) v primeru motnje potovanja, do katere pride ob menjavi načina prevoza. Potniki se tudi težko pritožijo prevoznikom in drugim morebitnim zadevnim akterjem (npr. upravljavcem terminalov oziroma postaj, prodajalcem vozovnic) glede pomanjkanja informacij ali pomoči, prav tako ne vedo, na kateri nacionalni organ se lahko v takih primerih obrnejo. Ker ni izrecno določenega organa, prihaja tudi do negotovosti glede nudenja informacij in pomoči potnikom med multimodalnim potovanjem. Posledice tega, da državljani ne dobijo informacij in pomoči, ko zamenjajo načine prevoza, so med drugim zamujene povezave in izgubljeni denar državljanov ter njihovo pristransko odločanje za manj trajnostne/podnebju in okolju manj prijazne rešitve.
Neobstoj pravil za multimodalna potovanja pomeni tudi, da invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo pri prehajanju med načini prevoza, tudi na multimodalnih povezovalnih točkah, kot so vozlišča med zračnim in železniškim prometom, niso upravičene do posebne pomoči v skladu s pravom EU. Brez take pomoči ne morejo uživati v nemoteni potovalni izkušnji, kot to lahko drugi potniki.
Zato je cilj tega predloga zagotoviti:
–nediskriminacijo med potniki glede pogojev prevoza in ponujanja vozovnic,
–minimalne in točne informacije, ki jih je treba potnikom zagotoviti v dostopni obliki in pravočasno,
–pravice potnikov v primeru motenj, zlasti v primeru zamujene povezave med različnimi načini prevoza,
–nediskriminacijo invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo ter njim namenjeno pomoč,
–opredelitev in spremljanje standardov kakovosti storitev,
–reševanje pritožb,
–splošne predpise o izvrševanju.
Ta pobuda je del delovnega programa Komisije za leto 2023 v Prilogi II (pobude v okviru programa REFIT) pod naslovom Gospodarstvo za ljudi.
Skladnost z veljavnimi predpisi s področja zadevne politike
Pravo Unije o pravicah potnikov že izboljšuje standarde varstva potnikov, kadar potujejo po zraku, železnici, morju in celinskih plovnih poteh ter z avtobusom. Natančneje, ti predpisi vsebujejo določbe o zagotavljanju informacij in pomoči potnikom, ki se uporabljajo ločeno za vsakega od teh načinov prevoza. Namen tega predloga je dopolniti obstoječa pravila, da bi potnikom zagotovili podobno raven varstva, kadar med potovanjem prehajajo med temi načini prevoza.
Ta predlog je skladen s predlogom o spremembi uredb (ES) št. 261/2004, (ES) št. 1107/2006, (EU) št. 1177/20, (EU) št. 181/2011 in (EU) 2021/782 glede izvrševanja pravic potnikov v Uniji. Pravila o boljši uporabi in izvrševanju pravil Unije o pravicah potnikov iz te uredbe so v celoti usklajena z navedeno uredbo.
•Skladnost z drugimi politikami Unije
Ta predlog je skladen z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2017/1926 o storitvah zagotavljanja večmodalnih potovalnih informacij (MMTIS). V skladu s to uredbo morajo imetniki podatkov (npr. organi, pristojni za promet, prevozniki in upravljavci infrastrukture) uporabnikom podatkov preko nacionalnih točk dostopa, ki jih vzpostavijo države članice, dati na voljo podatke o prometnih omrežjih (vključno s podatki o storitvah prevoza, kot so vozni redi in obratovalni čas), kadar so ti podatki na voljo v digitalnem strojno berljivem formatu. Skladen je tudi s predlogom za revizijo Delegirane uredbe Komisije (EU) 2017/1926. S to revizijo se ta zahteva razširja tako, da se od decembra 2025 do decembra 2028 postopoma dodajajo dinamične vrste podatkov, kot so časi prihodov in odhodov v realnem času. To je bistvenega pomena za ta predlog glede obveščanja potnikov v realnem času o motnjah potovanj ob menjavi načinov prevoza. To bo dodatno podprto s predlagano spremembo direktive o inteligentnih prometnih sistemih (ITS): ta sprememba naj bi zagotovila, da bodo aplikacije ITS na področju cestnega prometa omogočale nemoteno povezovanje z drugimi načini prevoza, kot je železniški promet ali aktivna mobilnost, in tako, kadar je mogoče, olajšale prehod na te načine prevoza, da se izboljšata učinkovitost in dostopnost.
Ta predlog je skladen tudi s sporočilom o skupnem evropskem podatkovnem prostoru za mobilnost, v katerem so opisani predlagani nadaljnji koraki za vzpostavitev skupnega evropskega podatkovnega prostora za mobilnost, vključno z njegovimi cilji, glavnimi značilnostmi, podpornimi ukrepi in mejniki. Njegov cilj je olajšati dostop do podatkov iz obstoječih in prihodnjih virov podatkov o prometu in mobilnosti ter združevanje in souporabo teh podatkov. Kar zadeva izmenjavo informacij v realnem času med podjetji, je ta predlog pomemben tudi v okviru predloga akta o podatkih, ki obravnava pomembne vidike souporabe podatkov, kot so nadomestila, reševanje sporov ali ukrepi za tehnično zaščito. Tudi predlog o vzpostavitvi okvira za evropsko digitalno identiteto bi lahko imel pomembno vlogo, saj uvaja evropske denarnice za digitalno identiteto. Glede na koristi v smislu varnosti, priročnosti in dostopnosti bi morale države članice spodbujati uporabo evropskih denarnic za digitalno identiteto za identifikacijo in avtentikacijo v okviru multimodalnega prevoza, zlasti za pomoč ranljivim ali invalidnim osebam.
Poleg tega bi bilo treba pojasniti, da je ta predlog skladen tudi s pravili o paketnih potovanjih iz Direktive (EU) 2015/2302 in predlogom za revizijo te direktive. Čeprav se z obojim obravnavajo potovanja, pa to zadeva dva ločena trga. Medtem ko se s tem predlogom – v skladu z obstoječo zakonodajo o pravicah potnikov in predlogom za njihovo spremembo – obravnavajo izključno storitve potniškega prevoza (npr. kombinacija železniškega in avtobusnega prevoza), pravila o paketnih potovanjih zajemajo kombinacijo različnih potovalnih storitev, ki jih ponuja organizator (npr. paket, ki združuje let in hotelsko nastanitev). V tem predlogu je pojasnjeno tudi, da bi se morala v primeru nastanka pravice do povračila, ki izhaja iz Direktive (EU) 2015/2302, v zvezi z enotnimi multimodalnimi pogodbami namesto te uredbe uporabljati navedena direktiva. Poleg tega določa, da bi se morala ta direktiva uporabljati, kadar organizator kombinira storitve prevoza za namene multimodalnega potovanja v okviru turističnega paketa.
2.PRAVNA PODLAGA, SUBSIDIARNOST IN SORAZMERNOST
•Pravna podlaga
Člen 91(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je pravna podlaga za sprejetje zakonodaje EU v zvezi s skupno prometno politiko. Poleg tega lahko zakonodajalec Unije v skladu s členom 100(2) PDEU določi ustrezne predpise za pomorski in zračni promet. Predlog temelji na členu 91(1) in členu 100(2) PDEU.
•Subsidiarnost (za neizključno pristojnost)
Pravice potnikov pri potovanju z letalom, vlakom, avtobusom (za potovanja na dolge razdalje), po morju in celinskih plovnih poteh so že določene v pravu EU, le prevoz potnikov v mestih in na kratkih razdaljah je večinoma ostal v pristojnosti držav članic. Namen tega predloga je obravnavati neobstoj pravic za potnike, ki med potovanjem kombinirajo te načine prevoza. Brez harmonizacije pravil, ki varujejo potnike med takimi potovanji, bi morali prevozniki, posredniki in upravljavci multimodalnih vozlišč poslovati v različnih ureditvah. Za potnike bi veljala številna različna pravila, zato bi težko poznali svoje pravice in vztrajali pri njih. Poleg tega se lahko za pogodbe o prevozu za multimodalna potovanja med državami članicami uporablja več ureditev. Zato nacionalna pravila, tudi če bi potnikom zagotavljala visoko raven varstva, ne bi dosegla bistvenih ciljev Unije in bi celo onemogočala njihovo doseganje. Namen te pobude je odpraviti vrzel v zakonodaji EU, ki bi, če bi ostala na nacionalni ravni, povzročila tveganje izkrivljanja ali morebitnih negativnih učinkov prelivanja.
•Sorazmernost
Kot je podrobno opisano v poglavju 7 ocene učinka, priložene temu predlogu, nobena od možnosti politike ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje splošnih ciljev politike.
•Izbira instrumenta
Ocena učinka je pokazala, da so za doseganje cilja pobude, katere glavni cilj je zagotoviti ustrezno raven varstva potnikov v okviru multimodalnih potovanj, potrebni regulativni ukrepi. Pravila iz tega predloga bi se morala uporabljati enotno in učinkovito po vsej Evropski uniji. Uredba, ki se uporablja neposredno, se zdi najprimernejši instrument za zagotovitev doslednega izvajanja predvidenih ukrepov v vseh državah članicah EU, hkrati pa zmanjšuje tveganje izkrivljanja na enotnem trgu, do katerega bi lahko prišlo zaradi razlik v tem, kako države članice EU zahteve prenesejo v nacionalno pravo. EU je uredbo že izbrala kot pravni instrument, da bi zavarovala pravice potnikov v zračnem, železniškem in avtobusnem prevozu ter prevozu po morju in celinskih plovnih poteh.
3.REZULTATI NAKNADNIH OCEN, POSVETOVANJ Z DELEŽNIKI IN OCEN UČINKA
•Naknadne ocene/preverjanja primernosti obstoječe zakonodaje
Ker trenutno ni obstoječe zakonodaje, ni bila izvedena naknadna ocena ali preverjanje ustreznosti.
•Posvetovanja z deležniki
Prispevki deležnikov za oceno učinka so bili zbrani na različne načine, vključno z odprtim javnim posvetovanjem in ciljno usmerjenimi posvetovanji, ki jih je v obliki spletnih vprašalnikov, razgovorov in delavnic izvedel zunanji izvajalec. Upoštevani so bili kvalitativni prispevki (mnenja, stališča, predlogi) in kvantitativne informacije (podatki, statistika).
Med deležniki so bili udeleženci iz industrije, skupine, ki zastopajo potnike/potrošnike, invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo, in javni organi, tj. vsi, na katere ta politika vpliva, ki jo izvajajo in ki imajo poseben interes zanjo.
Pogledi na težavo
„Obstoječe pravice ne varujejo potnikov, ko ti prehajajo med načini prevoza“: 89 od 145 anketirancev, ki so odgovorili na ciljno usmerjen vprašalnik, se povsem ali delno strinja, da je težava pomembna, 26 anketirancev pa se s tem nikakor ali delno ne strinja. Slednji so večinoma prevozniki (za vse načine prevoza) in njihove krovne organizacije, ki so med razgovori in namensko delavnico trdili, da je za regulacijo sektorja prezgodaj, saj bi lahko zakonodajni okvir oviral slabo razvito, a nastajajočo gospodarsko panogo. V odprtem javnem posvetovanju se je 70 % (117 od 166) anketirancev delno/povsem strinjalo, da je težava pomembna. Neka organizacija potnikov je v odgovoru na poziv k predložitvi dokazov potnikov trdila, da je treba vedno zagotoviti gotovost prihoda v namembni kraj, tudi v primeru večjih zamud in ne glede na uporabljeni način potovanja.
„Invalidnim osebam ali osebam z omejeno mobilnostjo ni zagotovljena pomoč pri prehajanju med načini prevoza“: 50 % (69 od 138) anketirancev se strinja, da je to pomembna težava, 16 % (22 od 138) se jih s tem nikakor ali delno ne strinja, 14 % (19 od 138) jih je nevtralnih, 20 % (28 od 138) pa jih ni izrazilo mnenja. V odprtem javnem posvetovanju je 57 % (95 od 167) anketirancev menilo, da je to pomembna težava.
Cilji politike
71 % (101 od 143) anketirancev, ki so odgovorili na ciljno usmerjen vprašalnik, se strinja s ciljem, da se predlaga ustrezen okvir pravil za varstvo potnikov, ki se pri prehodu z enega načina prevoza na drugega soočajo z motnjami potovanja, 11 % (16 od 143) pa se jih s tem ciljem ne strinja. V odprtem javnem posvetovanju je 63 % (104 od 165) anketirancev ocenilo, da je cilj zelo ali srednje pomemben, 16 % (26 od 165) pa jih je menilo, da je cilj nepomemben ali srednje nepomemben.
Ukrepi politike
Večina potrošniških organizacij, ki so odgovorile na ciljno usmerjen vprašalnik, je izrazila podporo zakonodajnemu ukrepu za zagotovitev, da prevozniki in prodajalci vozovnic multimodalnim potnikom zagotovijo dodatne informacije. Letalski prevozniki in njihove predstavniške organizacije so navedli, da ne morejo biti pravno zavezani k zagotavljanju informacij, ki jih pogosto nimajo (povezovalni časi in povezovalna potovanja), in poudarili, da je zagotavljanje informacij o motnjah potovanj v realnem času neizvedljivo, če so potniki vozovnice rezervirali pri prodajalcu vozovnic. Krovne organizacije so pojasnile, da bi se s tem ukrepom zvišali operativni stroški, predvsem zaradi potrebnih posodobitev informacijskih sistemov za urejanje rezervacij in dodatnih sredstev, potrebnih za ugotavljanje, katere informacije so pomembne. Prodajalci vozovnic so bili manj naklonjeni zagotavljanju informacij v realnem času, pri čemer so trdili, da bi bila taka rešitev izvedljiva le, če bi bili prevozniki dolžni posredovati informacije posrednikom.
Kar zadeva uvedbo pravice potnikov do povračila ali preusmeritve v primeru motnje potovanja, je večina organizacij potnikov, ki so odgovorile na ciljno usmerjeni vprašalnik, navedla, da bi zakonodajni ukrep zelo močno ali močno prispeval k cilju politike, medtem ko rahla večina prevoznikov v železniškem, vodnem in avtobusnem prometu meni, da bi imel zakonodajni ukrep zmeren ali majhen prispevek. Skoraj vsi posredniki, ki so odgovorili na ciljno usmerjeni vprašalnik, so se strinjali, da bi predlagani ukrep močno prispeval k cilju politike, če bi se izvajal kot zakonodajni ukrep in če bi obstajali sporazumi med podjetji z ustreznimi obveznostmi. Kar zadeva uvedbo enotne kontaktne točke za osebe z omejeno mobilnostjo na multimodalnih vozliščih potniškega prometa, je en predstavnik oseb z omejeno mobilnostjo na namenski delavnici poudaril, da osebe z omejeno mobilnostjo potrebujejo različne vrste pomoči, zato bi bilo treba pri opredelitvi vloge/obsega delovanja enotne kontaktne točke upoštevati številna vprašanja, in izrazil pomisleke glede uvedbe ukrepa kot instrumenta mehkega prava. Ena od organizacij oseb z omejeno mobilnostjo, s katerimi so bili opravljeni razgovori, je pripomnila, da bi bila enotna kontaktna točka osebam z omejeno mobilnostjo v veliko pomoč pri pridobivanju pomoči in ustreznih informacij. Deset od 17 letalskih prevoznikov je navedlo, da bi ukrep (močno) prispeval k cilju politike. Letalski prevozniki in njihova krovna organizacija so na delavnici izrazili podporo ukrepu, pri čemer so poudarili, da je treba vzpostaviti jasne komunikacijske kanale in opredeliti obseg storitev, ki se bodo zagotavljale. Ena od organizacij letalskih prevoznikov, s katerimi so bili opravljeni razgovori, je trdila, da bi moral kot enotna kontaktna točka delovati upravljavec terminala oziroma postaje, kot je to v primeru zračnega prevoza. Šest od 11 upravljavcev infrastrukture in terminalov oziroma postaj, ki so odgovorili na ciljno usmerjen vprašalnik, meni, da bi ukrep (zelo) močno prispeval k cilju politike.
•Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj
Raziskovalna študija
Komisija je izvedla raziskovalno študijo o pravicah potnikov v multimodalnem okviru, ki je bila objavljena leta 2019. Rezultati te študije so bili upoštevani, zlasti v zvezi z ugotavljanjem pravnih vrzeli in velikostjo trga multimodalnega potniškega prevoza. V študiji je ugotovljeno, da lahko pristop petih obstoječih uredb o pravicah potnikov, ki temelji na načinu prevoza, povzroči pravne vrzeli in na splošno ne zajame v celoti pravic potnikov v multimodalnem okviru. Tudi razpoložljivost podatkov pomeni omejitev v smislu obsega in podrobnosti analize.
Ocena učinka
Ocena učinka temelji na raziskavah in analizah, ki jih je opravila Komisija. Komisija je najela tudi zunanjega neodvisnega svetovalca za podporo oceni učinka pri posameznih nalogah, tj. oceni stroškov in koristi ter odprtem javnem posvetovanju in ciljno usmerjenem posvetovanju (z razgovori in delavnicami). Zunanja podporna študija bo objavljena skupaj s tem predlogom;
•Ocena učinka
Poročilo o oceni učinka je bilo 7. junija 2023 predloženo Odboru za regulativni nadzor. Odbor za regulativni nadzor je 7. julija 2023 izdal pozitivno mnenje s pridržki. Zlasti je ugotovil več pomanjkljivosti v poročilu v zvezi z opisom obsega težave in razsežnosti njenih posledic, opisom koristi možnosti politike in oceno sorazmernosti prednostne možnosti ter opisom upravnih stroškov in stroškov prilagajanja v okviru ocene „za enega sprejetega se eden odpravi“. Vse te pomanjkljivosti so bile obravnavane v končnem poročilu o oceni učinka, ki je predloženo skupaj s tem predlogom, zlasti z izboljšanim opisom velikosti multimodalnega trga in trenutnega nedelovanja trga glede blaženja težave, razsežnosti posledic težave v smislu nezagotavljanja informacij in pomoči med multimodalnimi potovanji, koristi v smislu prihrankov nepredvidenih stroškov za potrošnike, prevoznike, posrednike in nacionalne javne organe, primerjave možnosti politike, tudi v zvezi s sorazmernostjo, ter z razvrstitvijo enkratnih stroškov za izvajanje določb o obveščanju v realnem času in povezovanje komunikacijskih sistemov za multimodalne potnike med stroške prilagajanja in ne med upravne stroške
Pri ukrepih politike, vključenih v vse tri možnosti politike, s katerimi se obravnava težava 2 v tej oceni učinka („nezadostno varstvo potnikov med multimodalnimi potovanji“), se razlikuje med tremi zgoraj predstavljenimi kategorijami vozovnic (A-B-C). Spodnja preglednica vsebuje pregled različnih možnosti politike ob upoštevanju teh različnih kategorij vozovnic.
|
Kategorija A
(enotna pogodba)
|
Kategorija B
(ločene vozovnice, ki jih kombinira in prodaja prodajalec vozovnic)
|
Kategorija C
(ločene vozovnice na pobudo potnika)
|
Možnost politike 2.1
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Osnovni sklop pravic potnikov (ukrep politike B.3a)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Možnost politike 2.2
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Informacije v realnem času
(ukrep politike B.2)
Osnovni sklop pravic potnikov (ukrep politike B.3a)
Enotna kontaktna točka
(ukrepa politike B.5 in B.6)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Informacije v realnem času
(ukrep politike B.2)
Informacije o ločeni naravi vozovnic
(ukrep politike B.4a)
Enotna kontaktna točka
(ukrepa politike B.5 in B.6)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Enotna kontaktna točka
(ukrepa politike B.5 in B.6)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Možnost politike 2.3
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Informacije v realnem času
(ukrep politike B.2)
Okrepljen sklop pravic potnikov
(ukrep politike B.3b)
Enotna kontaktna točka
(ukrepa politike B.5 in B.6)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Informacije v realnem času
(ukrep politike B.2)
Informacije o ločeni naravi vozovnic
(ukrep politike B.4b)
Enotna kontaktna točka
(ukrepa politike B.5 in B.6)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov (ukrepa politike B.7 in B.8)
|
Informacije pred nakupom
(ukrep politike B.1)
Enotna kontaktna točka
(ukrepa politike B.5 in B.6)
Reševanje pritožb s strani industrije in nacionalnih izvršilnih organov
(ukrepa politike B.7 in B.8)
|
V oceni učinka je bilo ugotovljeno, da je možnost politike 2.2 prednostna možnost. Opredeljena je bila kot najučinkovitejša in najuspešnejša možnost politike, saj zagotavlja pravično ravnovesje med učinkovitostjo ukrepa pri doseganju cilja povečanja varstva potnikov (vključno z osebami z omejeno mobilnostjo) v okviru multimodalnih potovanj na eni strani in učinkovitostjo v smislu stroškov za industrijo na drugi strani, saj se ta trg še razvija. Ugotovljeno je bilo, da je možnost politike 2.2 tudi najbolj sorazmeren ukrep ter najskladnejši v smislu notranje in zunanje skladnosti.
Cilji trajnostnega razvoja
Pobuda prispeva k doseganju ciljev trajnostnega razvoja 10 (zmanjšati neenakosti znotraj držav in med njimi (v zvezi z invalidnimi potniki in potniki z omejeno mobilnostjo)), 13 (podnebni ukrepi (okrepljene pravice potnikov lahko ljudi spodbudijo, da namesto osebnih avtomobilov pogosteje uporabljajo javni prevoz)) in 16 (vsem omogočiti dostop do pravnega varstva ter oblikovati učinkovite, odgovorne in odprte ustanove (okrepljena in dostopna pravna sredstva za potnike ter boljša orodja za izvrševanje za upravo)).
Preverjanje skladnosti s podnebnimi cilji
Predlog je skladen s ciljem podnebne nevtralnosti iz evropskih podnebnih pravil ter cilji Unije za leti 2030 in 2050, poleg tega prispeva k doseganju cilja trajnostnega razvoja 13 (podnebni ukrepi), kot je navedeno zgoraj.
•Primernost in poenostavitev ureditve
Ta pobuda je del delovnega programa Komisije za leto 2023 v Prilogi II (pobude v okviru programa REFIT) pod naslovom Gospodarstvo za ljudi. Ima pomembno razsežnost programa REFIT v smislu poenostavitve pravil za potnike, ki potujejo v multimodalnem okviru.
Močan potencial za poenostavitev se kaže zlasti v izboljšanih informacijah o vrsti vozovnice, s katero potniki potujejo med multimodalnim potovanjem. Trenutno ne bi imeli enostavnega dostopa do takih informacij, če bi bile te sploh na voljo. Multimodalni potniki bi imeli tudi boljša pravna sredstva s postopki za reševanje pritožb na ravni industrije in nacionalnih organov, kar bi jim olajšalo uveljavljanje pravic. Skupaj z več pravicami v primeru zamujenih povezav med storitvami prevoza (povračilo ali preusmeritev) to za potnike pomeni možnost prihranka stroškov. Zlasti za osebe z omejeno mobilnostjo obstaja tudi pomembna možnost v smislu učinkovitosti, saj bi poleg pravice do brezplačne pomoči pri potovanju v okviru enotne multimodalne pogodbe imele tudi možnost, da prejmejo usklajeno pomoč pri prestopih na multimodalnih vozliščih (enotne kontaktne točke), medtem ko morajo zdaj prevoznikom in upravljavcem terminalov oziroma postaj predložiti več zahtevkov za pomoč.
Predlog bi nujno povzročil regulativno breme, saj trenutno ni pravil, ki bi ščitila potnike na multimodalnih potovanjih. Vendar v zvezi s tem obstaja pomemben olajševalni dejavnik, zlasti za prevoznike, ki večino ukrepov že uporabljajo pri potovanjih v okviru enega načina prevoza (npr. povračilo ali preusmeritev, oskrba, pomoč osebam z omejeno mobilnostjo) – do zdaj ni bil upoštevan le tisti del potovanja, ko potnik prehaja med načini prevoza. Poleg tega bi bili prevozniki in posredniki, ki se štejejo za MSP, izvzeti iz predlaganih pravil o zagotavljanju informacij v realnem času (člena 5 in 6 predloga).
Učinek na konkurenčnost EU ali mednarodno trgovino naj bi bil večinoma nevtralen.
Predlog upošteva digitalno okolje, zlasti v zvezi z zagotavljanjem informacij v realnem času, na primer o motnjah in zamudah, ki se po možnosti zagotovijo tudi z digitalnimi komunikacijskimi sredstvi, in predlaganimi pravili o reševanju pritožb, saj morajo podjetja in nacionalni izvršilni organi zagotoviti, da lahko potniki vložijo pritožbe na spletu in zunaj njega. Predlog upošteva tudi vse večjo prisotnost spletnih potovalnih agencij, ki bi bile potencialnim potnikom pripravljene ponuditi kombinacijo storitev prevoza. To se ne odraža le v pravilih o posredovanju potovalnih informacij, temveč tudi v odgovornosti posrednikov, ki prodajajo kombinacijo vozovnic za različne storitve prevoza.
•Temeljne pravice
V skladu s členom 38 Listine Evropske unije o temeljnih pravicah morajo politike Unije zagotavljati visoko raven varstva potrošnikov. S členom 26 Listine se poziva k vključenosti invalidnih oseb in od držav članic zahteva, da sprejmejo ukrepe za zagotavljanje njihove samostojnosti, socialne in poklicne vključenosti ter sodelovanja v življenju skupnosti. S krepitvijo pravic potnikov, ki potujejo v multimodalnem okviru v EU, se bo dodatno povečala na splošno visoka raven varstva potrošnikov.
Obveznost posredovanja osebnih podatkov potnikov vpliva na pravico do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine. Ta obveznost je potrebna in sorazmerna glede na cilj zagotavljanja učinkovitega varstva potrošnikov v skladu s členom 38 Listine. Poleg tega se za dodatno zmanjšanje učinkov na varstvo podatkov izvajajo zaščitni ukrepi za varstvo podatkov, in sicer omejitev namena in jasno določeno obdobje hrambe. Nadaljnje določbe predloga o uporabi podatkov potnikov prispevajo k spoštovanju pravice do varstva osebnih podatkov iz člena 8 Listine, saj jasno določajo, kateri osebni podatki se lahko uporabijo za določene namene (za obveščanje, povračila in preusmeritev potnika, pa tudi zaradi varnosti in varovanja) in pod kakšnimi pogoji.
4.PRORAČUNSKE POSLEDICE
Predlog ne vpliva na proračun EU.
5.DRUGI ELEMENTI
•Načrti za izvedbo ter ureditev spremljanja, ocenjevanja in poročanja
Komisija bo spremljala izvajanje in učinkovitost te pobude na podlagi kazalnikov napredka iz poglavja 9 ocene učinka. Pet let po začetku veljavnosti predlaganega zakonodajnega akta bo ocenila, ali so izpolnjeni njegovi cilji.
Komisija je v sporočilu z naslovom Dolgoročna konkurenčnost EU: pogled v obdobje po letu 2030 zavezala, da bo racionalizirala in poenostavila zahteve glede poročanja, ne da bi ogrozila s tem povezane cilje politike. Ta predlog je v skladu z navedenimi cilji. Čeprav uvaja novo obveznost za prevoznike, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, da vsaki dve leti objavijo poročilo o izvajanju standardov kakovosti storitev s ključnimi kazalniki uspešnosti v zvezi s pravicami potnikov (npr. zamujene povezave, reševanje pritožb, sodelovanje s predstavniki invalidnih oseb), so ta poročila nujno potrebna za spremljanje in izvrševanje pravic potnikov. Prevozniki so v okviru posvetovanja z deležniki navedli, da zadevne podatke že zbirajo, pogostost poročanja (samo vsaki dve leti) pa je bila določena, da se ohranijo nizki stroški izvajanja teh ukrepov. Poleg tega, da so ta poročila dragocen vir informacij za nacionalne izvršilne organe, ki imajo omejena sredstva za izvajanje nalog spremljanja in izvrševanja, bodo potnikom omogočila sprejemanje informiranih odločitev o tem, katerega prevoznika izbrati, na podlagi kakovosti njihovega delovanja, in bi lahko spodbudila tudi konkurenco med prevozniki na podlagi njihove kakovosti. Podobno bi obveznost nacionalnih izvršilnih organov, da vsaki dve leti poročjo o ukrepih, sprejetih za zagotovitev uporabe Uredbe, in ustreznih statističnih podatkov, na primer o pritožbah, Komisiji omogočila preverjanje izvajanja Uredbe.
•Natančnejša pojasnitev posameznih določb predloga
Struktura Uredbe se zgleduje obstoječih uredbah o pravicah potnikov, zlasti na najnovejši Uredbi (EU) 2021/782 o pravicah in obveznostih potnikov v železniškem prometu. Uredba bo sestavljena iz naslednjih glavnih poglavij:
Poglavje I: Splošne določbe
Poglavje I vsebuje splošne določbe Uredbe, ki določajo predmet urejanja ter cilje, področje uporabe in opredelitev pojmov. Poleg tega je opisana dopolnilna narava predloga k obstoječi zakonodaji Unije o pravicah potnikov.
Poglavje II: Pogodbe in informacije o prevozu
Poglavje II vsebuje določbe o pogodbah in informacijah o prevozu za potnike, ki jih zagotavljajo prevozniki, posredniki in upravljavci multimodalnih vozlišč. Opisane so informacije, ki jih je treba zagotoviti potnikom pred in med potovanjem (v realnem času), ter načini izmenjave in sodelovanja na tem področju med različnimi vrstami udeleženih podjetij.
Poglavje III: Odgovornost v primeru zamujenih povezav
Poglavje III vsebuje določbe o pomoči potnikom (povračilo, preusmeritev, oskrba) z enotno multimodalno pogodbo v primeru zamujene povezave za naslednjo storitev prevoza. Poleg tega določa postopek povračila, če je bila taka pogodba sklenjena s posrednikom. Pojasnjena je tudi odgovornost prevoznikov in posrednikov, ki ponujajo kombinirane multimodalne vozovnice. Nazadnje, uveden je skupni obrazec zahtevka za povračilo in nadomestilo.
Poglavje IV: Invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo
V poglavju IV so opisana pravila za varstvo invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo in zagotavljanje pomoči tem osebam v okviru multimodalnih potovanj. Poleg podrobne opredelitve pravice oseb z omejeno mobilnostjo, ki imajo sklenjeno enotno multimodalno pogodbo, do prevoza in pomoči uvaja tudi vzpostavitev enotnih kontaktnih točk na multimodalnih vozliščih potniškega prometa. Ta vozlišča ustrezajo multimodalnim vozliščem potniškega prometa, ki jih je treba v vsakem urbanem vozlišču omrežja TEN-T razviti do leta 2030 v skladu s predlogom uredbe o smernicah Unije za razvoj vseevropskega prometnega omrežja.
Poglavje V: Kakovost storitev in pritožbe
Poglavje V vsebuje pravila o kakovosti storitev in reševanju pritožb s strani prevoznikov, posrednikov in upravljavcev multimodalnih vozlišč.
Poglavje VI: Obveščanje in izvrševanje
Poglavje VI vsebuje določbe o obveščanju potnikov o njihovih pravicah in izvrševanju Uredbe. V zvezi s slednjim vključuje pravila o določitvi nacionalnega izvršilnega organa, na tveganju temelječem pristopu k spremljanju skladnosti pri upoštevanju pravic potnikov, izmenjavi informacij med zadevnimi podjetji in nacionalnimi izvršilnimi organi ter sodelovanju med državami članicami in Komisijo.
Poglavje VII: Končne določbe
Poglavje VII vsebuje določbe v zvezi z obveznostmi poročanja in postopkom v odboru.
Prilogi
Priloga I določa seznam urbanih vozlišč, v katerih je treba vzpostaviti in upravljati multimodalna vozlišča potniškega prometa in ustrezne enotne kontaktne točke.
Priloga II vsebuje minimalne standarde kakovosti storitev, ki jih morajo spoštovati prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, in upravljavci multimodalnih vozlišč.
2023/0436 (COD)
Predlog
UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
o pravicah potnikov v okviru multimodalnih potovanj
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 91(1) in člena 100(2) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora,
ob upoštevanju mnenja Odbora regij,
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)Z zakonodajo Unije o pravicah potnikov se je znatno izboljšalo varstvo pravic potnikov, ki potujejo po zraku, morju in celinskih plovnih poteh, z avtobusom in po železnici, kadar njihove potovalne načrte zmotijo dolge zamude in odpovedi.
(2)Vendar je izvajanje pravic, določenih in zaščitenih v skladu z navedenimi uredbami, razkrilo pomanjkljivosti za potnike, ki potujejo ali nameravajo potovati s kombinacijo načinov prevoza, kar preprečuje, da bi se v celoti uresničil potencial pravic potnikov.
(3)V okviru skupne prometne politike je pomembno zaščititi pravice potnikov, ki prehajajo med različnimi načini prevoza, da bi se podprl razvoj multimodalnih potovanj in izboljšala izbira za potnike glede možnosti potovanja.
(4)Standarde Unije za varstvo iz uredb (ES) št. 261/2004, (ES) št. 1107/2006, (EU) 2021/782, (EU) št. 1177/2010 in (EU) št. 181/2011 za potovanje z uporabo enega načina prevoza bi bilo zato treba razširiti, da bi zajemali pravice potnikov, ki prehajajo med različnimi načini prevoza, in bi se zagotovilo, da podjetja, vključena v multimodalno potovanje, delujejo v skladu s harmoniziranimi pravili.
(5)Zagotoviti bi bilo treba pravno varstvo za potnike med multimodalnimi potovanji, če ni posebne sektorske zakonodaje Unije na tem področju.
(6)Pravice potnikov med multimodalnimi potovanji iz te uredbe bi morale dopolnjevati varstvo, ki ga isti potniki že uživajo na podlagi zakonodaje Unije o pravicah potnikov. Zato ta uredba ne bi smela posegati v pravice in obveznosti na podlagi navedene zakonodaje.
(7)Ta uredba se ne bi smela uporabljati za enotne multimodalne pogodbe, kadar so te del paketa in pravica do povračila izhaja iz Direktive (EU) 2015/2302 Evropskega parlamenta in Sveta. Glede na varstvo potnikov, predvideno v navedeni direktivi, se ta uredba prav tako ne bi smela uporabljati za kombinirane multimodalne vozovnice, kadar jih organizator kombinira v okviru turističnega paketa.
(8)Države članice bi morale zagotoviti, da je prepovedana diskriminacija na podlagi državljanstva potnika oziroma sedeža prevoznika ali posrednika v Uniji, kadar prevozniki ali posredniki splošni javnosti ponujajo pogodbene pogoje in tarife za multimodalna potovanja. Socialne tarife ne bi smele biti prepovedane, če so taki ukrepi sorazmerni in neodvisni od državljanstva zadevnega potnika. Glede na razvoj spletnih platform za prodajo potniških vozovnic bi morale države članice posebno pozornost nameniti zagotavljanju, da med dostopom do spletnih vmesnikov ali nakupom vozovnic ne bo prihajalo do diskriminacije na podlagi državljanstva potnika oziroma sedeža prevoznika ali posrednika v Uniji. Poleg tega bi morala biti raven varstva potnika enaka ne glede na način nakupa določene vrste vozovnice.
(9)Države članice bi morale zagotoviti, da prevozniki in posredniki, ki ponujajo pogodbe o prevozu za multimodalno potovanje, potnika obvestijo o vrsti vozovnice ali vozovnic, povezanih z zadevnim potovanjem, in o njihovih s tem povezanih pravicah, zlasti v zvezi z zamujenimi povezavami.
(10)Dostop do potovalnih informacij, vključno s podatki v realnem času, olajšuje multimodalna potovanja in potnikom zagotavlja širši nabor možnosti potovanja. V zvezi s tem Delegirana uredba Komisije (EU) 2017/1926 določa dostopnost nacionalnih točk dostopa do takih potovalnih in prometnih informacij za zagotovitev, da lahko prodajalci vozovnic obveščajo potnike pred in med potovanjem. Da bi se preprečilo nepotrebno breme za prevoznike, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, bi jim bilo treba omogočiti, da določbe te uredbe glede zagotavljanja potovalnih informacij drugim prevoznikom in posrednikom, ki prodajajo njihove storitve, upoštevajo v obsegu, v katerem te podatke posredujejo takim nacionalnim točkam dostopa.
(11)Prevozniki in posredniki, ki so mala in srednja podjetja (MSP) ter izpolnjujejo merila iz Priloge I k Uredbi Komisije (EU) št. 651/2014, imajo pogosto omejena sredstva, kar lahko ovira njihov dostop do informacij, zlasti v okviru nove tehnologije. Zato bi morali biti taki prevozniki in posredniki izvzeti iz zahtev glede zagotavljanja informacij multimodalnim potnikom v realnem času.
(12)Potniki z enotno multimodalno pogodbo, ki zamudijo povezavo zaradi zamude ali odpovedi predhodne storitve na podlagi navedene pogodbe, bi morali imeti možnost povračila stroškov vozovnic ali preusmeritve pod zadovoljivimi pogoji, prav tako bi jim bilo treba zagotoviti ustrezno oskrbo med čakanjem na poznejšo povezavo.
(13)Kadar se enotna multimodalna pogodba rezervira preko posrednika, bi morala posrednik in pogodbeni prevoznik obvestiti potnika o postopku povračila. Pogodbeni prevoznik bi moral zlasti javno navesti, ali pri obdelavi povračil sodeluje s posredniki, in če je tako, s katerimi posredniki.
(14)Pravilne informacije v zvezi s storitvijo multimodalnega prevoza so bistvenega pomena tudi, kadar potniki kupijo vozovnice od posrednikov. Kadar posredniki prodajajo ločene vozovnice za različne storitve prevoza v obliki kombinirane multimodalne vozovnice, bi morali potnika jasno obvestiti, da navedene vozovnice ne zagotavljajo enake ravni varstva kot enotne multimodalne pogodbe in da jih prevoznik ali prevozniki, ki opravljajo storitev, niso izdali kot enotne multimodalne pogodbe. Če posredniki ne izpolnijo te zahteve, bi morali biti odgovorni za povračilo zneska vozovnice in dodatno nadomestilo v višini 75 % navedenega zneska.
(15)Glede na Konvencijo Združenih narodov o pravicah invalidov ter z namenom, da se invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo omogočijo multimodalna potovanja, primerljiva s tistimi za druge državljane, bi bilo treba določiti pravila o nediskriminaciji in pomoči med multimodalnim potovanjem. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti zlasti zagotavljanju informacij invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo v zvezi z dostopnostjo storitev prevoza, pogoji dostopnosti do vozil in opremo v vozilih ob menjavi načina prevoza. Če so informacije za invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo zagotovljene v dostopnih oblikah, bi jih bilo treba zagotoviti v skladu z veljavno zakonodajo, kot so zahteve glede dostopnosti iz Priloge I k Direktivi (EU) 2019/882. Glede na koristi v smislu varnosti, priročnosti in dostopnosti bi morale države članice spodbujati uporabo evropskih denarnic za digitalno identiteto za identifikacijo in avtentikacijo v okviru multimodalnega prevoza, zlasti za pomoč ranljivim ali invalidnim osebam.
(16)Prevozniki in upravljavci multimodalnih vozlišč bi morali dejavno sodelovati z organizacijami, ki zastopajo invalidne osebe, da bi se izboljšala kakovost pri dostopnosti storitev prevoza. Da bi se invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo olajšal dostop do storitev multimodalnega potniškega prometa, bi morali države članice, prevozniki in upravljavci terminalov oziroma postaj vzpostaviti nacionalne enotne kontaktne točke za usklajevanje informacij in pomoči na multimodalnih vozliščih potniškega prometa v nekaterih večjih urbanih vozliščih.
(17)Poleg tega bi morale imeti države članice možnost, da od prevoznikov in upravljavcev terminalov oziroma postaj zahtevajo vzpostavitev nacionalnih enotnih kontaktnih točk za usklajevanje informacij in pomoči na dodatnih multimodalnih vozliščih potniškega prometa.
(18)Prevozniki in upravljavci terminalov oziroma postaj bi morali opredeliti, upravljati in spremljati standarde kakovosti storitev multimodalnega potniškega prometa. Prevozniki bi morali tudi javno objaviti informacije o doseženi kakovosti svojih storitev.
(19)Ta uredba ne bi smela vplivati na pravice potnikov, da vložijo pritožbo pri nacionalnem organu ali da uporabijo pravna sredstva v skladu z nacionalnimi postopki.
(20)Za ohranitev visoke ravni varstva potrošnikov v multimodalnem prevozu bi bilo treba od držav članic zahtevati, da določijo nacionalne izvršilne organe, ki bodo podrobno spremljali uporabo te uredbe in jo izvrševali na nacionalni ravni. Ti organi bi morali imeti možnost, da sprejmejo različne izvršilne ukrepe. Potniki bi morali imeti možnost, da se v primeru domnevnih kršitev Uredbe pritožijo pri navedenih organih ali katerem koli drugem organu, ki ga je v ta namen določila država članica. Opozoriti je treba, da lahko države članice določijo nacionalni izvršilni organ, ki je pristojen tudi za izvrševanje drugih pravil Unije o pravicah potnikov.
(21)Obdelavo osebnih podatkov bi bilo treba izvajati v skladu s pravom Unije o varstvu osebnih podatkov, kot je določeno v Uredbi (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta. Kakršna koli obdelava osebnih podatkov mora potekati zlasti v skladu z zahtevami iz člena 5(1) in člena 6(1) navedene uredbe. Opozoriti je treba, da obveznosti zagotavljanja informacij potnikom o njihovih pravicah ne posegajo v obveznost upravljavca, da posamezniku, na katerega se nanašajo osebni podatki, zagotovi informacije v skladu s členi 12, 13 in 14 Uredbe (EU) 2016/679.
(22) Za zagotovitev, da potnik prejme potovalne informacije o multimodalnem potovanju pred potovanjem in med njim, bi bilo morda treba njegove kontaktne podatke posredovati prevozniku. Prevoznik lahko te kontaktne podatke uporabi izključno za namene izpolnjevanja obveznosti obveščanja iz te uredbe ter svojih obveznosti v skladu z veljavnim pravom Unije o varnosti in varovanju. Ti osebni podatki se ne bi smeli obdelovati za druge namene in bi jih bilo treba izbrisati v 72 urah po izpolnitvi pogodbe o prevozu, razen če je nadaljnja hramba kontaktnih podatkov upravičena zaradi izpolnjevanja obveznosti v zvezi s pravico potnika do preusmeritve, povračila ali nadomestila.
(23)Države članice bi morale določiti kazni za kršitve te uredbe in zagotoviti njihovo izvajanje. Kazni bi morale biti učinkovite, sorazmerne in odvračilne.
(24)Ker ciljev te uredbe, in sicer razvoja trga Unije za multimodalni potniški prevoz in določitve pravic potnikov v okviru multimodalnih potovanj, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta uredba ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.
(25)Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja te uredbe bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta. Za sprejetje skupnih obrazcev zahtevkov za povračilo in nadomestilo bi bilo treba uporabiti postopek pregleda.
(26)Ta uredba spoštuje temeljne pravice in upošteva načela iz Listine o temeljnih pravicah Evropske unije, zlasti iz členov 21, 26, 38 in 47, ki določajo prepoved vsakršne diskriminacije, vključenost invalidnih oseb, zagotovitev visoke ravni varstva potrošnikov ter pravico do učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča. Sodišča držav članic morajo to uredbo uporabljati ob upoštevanju navedenih pravic in načel.
(27)V skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal [ ] –
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
POGLAVJE I
SPLOŠNE DOLOČBE
Člen 1
Predmet urejanja
Ta uredba določa pravila za multimodalni prevoz v zvezi z:
(a)nediskriminacijo med potniki glede pogojev prevoza in ponujanja vozovnic;
(b)obveščanjem potnikov;
(c)pravicami potnikov v primeru motenj, zlasti v primeru zamujene povezave med različnimi načini prevoza;
(d)nediskriminacijo invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo ter njim namenjeno pomočjo;
(e)opredelitvijo in spremljanjem standardov kakovosti storitev;
(f)reševanjem pritožb;
(g)splošnimi predpisi o izvrševanju;
(h)kaznimi.
Člen 2
Področje uporabe
1.Ta uredba se uporablja za multimodalna potovanja, pri katerih vse zadevne storitve prevoza spadajo na področje uporabe zakonodaje Unije o pravicah potnikov in ki jih prevozniki ali posredniki potnikom ponujajo v obliki:
(a)enotne multimodalne pogodbe;
(b)kombinirane multimodalne vozovnice;
(c)ločenih multimodalnih vozovnic.
2.Ta uredba se uporablja za prevoznike, posrednike in upravljavce terminalov oziroma postaj. Uporablja se tudi za upravljavce multimodalnih vozlišč, ki upravljajo enotne kontaktne točke na multimodalnih vozliščih potniškega prometa v urbanih vozliščih iz Priloge I.
3.Ta uredba ne posega v naslednja pravila iz druge zakonodaje Unije, ki ureja druge vidike varstva potnikov, in dopolnjuje navedeno varstvo:
(a)zakonodajo Unije o pravicah potnikov;
(b)zakonodajo Unije o paketnih potovanjih in povezanih potovalnih aranžmajih;
(c)zakonodajo Unije o varstvu potrošnikov.
4.Ta uredba se ne uporablja za kombinirane multimodalne vozovnice, če jih organizator kombinira kot sestavni del turističnega paketa v skladu z Direktivo (EU) 2015/2302.
5.Člen 7(1), točka (a), se uporablja za potnike, katerih enotna multimodalna pogodba je del turističnega paketa, razen kadar pravica do povračila izhaja iz Direktive (EU) 2015/2302.
Člen 3
Opredelitev pojmov
V tej uredbi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
(1)„multimodalno potovanje“ pomeni potovanje potnika od kraja odhoda do končnega namembnega kraja, ki zajema vsaj dve storitvi prevoza in vsaj dva načina prevoza;
(2)„prevoznik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki ni posrednik in ki ponuja storitve prevoza širši javnosti, vključno z:
(a)dejanskimi letalski prevozniki, kot so opredeljeni v členu 2, točka (b), Uredbe (ES) št. 261/2004;
(b)prevozniki v železniškem prometu, kot so opredeljeni v členu 3, točka 1, Uredbe (EU) 2021/782;
(c)prevozniki, kot so opredeljeni v členu 3, točka (d), Uredbe (EU) št. 1177/2010;
(d)prevozniki, kot so opredeljeni v členu 3, točka (e), Uredbe (EU) št. 181/2011;
(3)„prodajalec vozovnic“ pomeni vsako fizično ali pravno osebo, ki ni prevoznik in ki v imenu prevoznika ali potnika sklepa pogodbe o prevozu;
(4)„posrednik“ pomeni prodajalca vozovnic, organizatorja ali turističnega agenta, kot je opredeljen v členu 3, točka 8 oziroma 9, Direktive (EU) 2015/2302 in ki ni prevoznik;
(5)„vozovnica“ pomeni veljavno dokazilo, ne glede na njegovo obliko, o sklenitvi pogodbe o prevozu;
(6)„pogodba o prevozu“ pomeni pogodbo o prevozu med prevoznikom in potnikom o opravljanju ene ali več storitev prevoza;
(7)„enotna multimodalna pogodba“ pomeni pogodbo o prevozu za multimodalno potovanje, ki vključuje zaporedne storitve prevoza enega ali več prevoznikov;
(8)„kombinirana multimodalna vozovnica“ pomeni vozovnico ali vozovnice za multimodalno potovanje, ki predstavljajo ločene pogodbe o prevozu, ki jih prevoznik ali posrednik kombinira na lastno pobudo, potnik pa jih kupi z enkratnim plačilom;
(9)„ločene multimodalne vozovnice“ pomeni vozovnice za multimodalno potovanje, ki predstavljajo ločene pogodbe o prevozu, ki jih prevoznik ali posrednik ponuja skupaj, potnik pa jih kupi z ločenimi plačili;
(10)„storitev prevoza“ pomeni storitev potniškega prevoza, ki se izvaja med terminali oziroma postajami po voznem redu, vključno s storitvami prevoza, ponujenimi za preusmeritev;
(11)„vodstveni organ letališča“ pomeni organ, kot je opredeljen v členu 2, točka (f), Uredbe (ES) št. 1107/2006;
(12)„letališče“ pomeni letališče, kot je opredeljeno v členu 2, točka (j), Uredbe (ES) št. 1107/2006;
(13)„upravljavec železniške postaje“ pomeni upravljavca postaj, kot je opredeljen v členu 3, točka 3, Uredbe (EU) 2021/782;
(14)„železniška postaja“ pomeni postajo, kot je opredeljena v členu 3, točka 22, Uredbe (EU) 2021/782;
(15)„pristaniški terminal“ pomeni terminal, kot je opredeljen v členu 3, točka (k), Uredbe (EU) št. 1177/2010;
(16)„upravljavec pristaniškega terminala“ pomeni upravljavca terminala, kot je opredeljen v členu 3, točka (s), Uredbe (EU) št. 1177/2010;
(17)„avtobusna postaja“ pomeni postajo, kot je opredeljena v členu 3, točka (m), Uredbe (EU) št. 181/2011;
(18)„upravljavec avtobusne postaje“ pomeni subjekt, kot je opredeljen v členu 3, točka (o), Uredbe (EU) št. 181/2011;
(19)„terminal/postaja“ pomeni letališče, železniško postajo, pristaniški terminal ali avtobusno postajo;
(20)„upravljavec terminala oziroma postaje“ pomeni vodstveni organ letališča, upravljavca železniške postaje, upravljavca pristaniškega terminala ali upravljavca avtobusne postaje;
(21)„multimodalno vozlišče potniškega prometa“ pomeni povezovalno točko med vsaj dvema načinoma prevoza za potnike, na kateri so zagotovljeni dostop do javnega prevoza in prestopi med posameznimi načini prevoza, vključno s postajami s sistemi „parkiraj in se pelji“ in aktivnimi načini, ter ki deluje kot vmesnik med urbanimi vozlišči in omrežji za prevoz na daljših razdaljah;
(22)„upravljavec multimodalnega vozlišča“ pomeni upravljavca terminala oziroma postaje, odgovornega za upravljanje multimodalnega vozlišča potniškega prometa;
(23)„zamujena povezava med multimodalnim potovanjem“ pomeni okoliščino, ko potnik med multimodalnim potovanjem zamudi eno ali več storitev prevoza bodisi zaradi zamude ali odpovedi ene ali več predhodnih storitev prevoza bodisi ker je bila storitev prevoza opravljena pred načrtovanim časom odhoda;
(24)„invalidna oseba“ in „oseba z omejeno mobilnostjo“ pomeni katero koli osebo s trajnimi ali začasnimi telesnimi, duševnimi, intelektualnimi ali senzoričnimi okvarami, ki jo lahko v povezavi z različnimi ovirami omejujejo, da ne more tako kot drugi potniki polno in učinkovito uporabljati prevoza, ali osebo, katere mobilnost pri uporabi prevoza je zmanjšana zaradi njene starosti;
(25)„mala in srednja podjetja“ ali „MSP“ pomeni podjetja, ki izpolnjujejo merila iz Priloge I k Uredbi Komisije (EU) št. 651/2014.
POGLAVJE II
POGODBE IN INFORMACIJE O PREVOZU
Člen 4
Nediskriminacijski pogodbeni pogoji in tarife
1.Prevozniki ali posredniki brez poseganja v socialne tarife splošni javnosti ponudijo pogodbene pogoje in tarife za multimodalna potovanja, ki ne povzročajo neposredne ali posredne diskriminacije na podlagi državljanstva potnika oziroma sedeža prevoznika ali posrednika v Uniji.
2.Socialne tarife so sprejemljive, če ne diskriminirajo na podlagi državljanstva potnika.
Člen 5
Potovalne informacije za potnike
1.Prevozniki in posredniki, ki v imenu enega ali več prevoznikov ponujajo pogodbe o prevozu, potniku pred nakupom zagotovijo informacije o tem, ali vozovnica oziroma vozovnice, ponujene za multimodalno potovanje, predstavljajo enotno multimodalno pogodbo, kombinirano multimodalno vozovnico ali ločene multimodalne vozovnice, in o pravicah, povezanih z vrsto pogodbe ali vozovnice.
2.Prevozniki in posredniki, ki v imenu enega ali več prevoznikov ponujajo pogodbe o prevozu za multimodalno potovanje, potniku pred nakupom zagotovijo splošne smernice o najkrajših povezovalnih časih med različnimi vrstami storitev prevoza v okviru multimodalnega potovanja.
3.Upravljavci multimodalnih vozlišč zagotovijo tudi splošne smernice o najkrajših povezovalnih časih med različnimi vrstami storitev prevoza, ki se opravljajo v multimodalnem vozlišču.
4.Prevozniki in posredniki, ki v imenu enega ali več prevoznikov ponujajo pogodbe prevoza za multimodalno potovanje, potniku pred multimodalnim potovanjem zagotovijo naslednje informacije:
(a)splošne pogoje, ki veljajo za pogodbo;
(b)vozne rede in pogoje za najhitrejšo pot v okviru multimodalnega potovanja;
(c)vozne rede in pogoje za vse razpoložljive prevoznine za multimodalno potovanje, pri čemer izpostavijo najnižje cene;
(d)motnje in zamude, ki vplivajo na multimodalno potovanje, in sicer načrtovane in v realnem času;
(e)postopke za vložitev pritožb v skladu s členom 18.
5.Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe in kombinirane multimodalne vozovnice, ter po možnosti posredniki, ki ponujajo kombinirane multimodalne vozovnice, potniku med potovanjem zagotovijo naslednje informacije:
(a)motnje in zamude (načrtovane in v realnem času);
(b)glavne povezovalne storitve prevoza;
(c)vprašanja glede varovanja in varnosti, ki se pojavijo na prevoznih sredstvih in na terminalih oziroma postajah.
6.Informacije iz odstavkov 1 do 5 se zagotovijo v najustreznejši obliki, med drugim z uporabo ustreznih komunikacijskih tehnologij. Te informacije se zagotovijo v dostopni obliki.
7.Informacije za potnike se zagotovijo tudi v elektronski obliki, kadar je to tehnično izvedljivo. Kadar se informacije zagotovijo z elektronskimi komunikacijskimi sredstvi, prevozniki in posredniki zagotovijo, da lahko potnik vsako pisno korespondenco, vključno z datumom in časom korespondence, hrani na trajnem nosilcu podatkov. Vsa komunikacijska sredstva potniku omogočajo, da z njimi hitro vzpostavi stik in učinkovito komunicira.
8.Če potnik enotne multimodalne pogodbe ne sklene neposredno s prevoznikom, temveč preko posrednika, ta posrednik zadevnim prevoznikom zagotovi kontaktne podatke potnika in podatke o rezervaciji. Prevoznik lahko te kontaktne podatke uporabi le v obsegu, ki je potreben za izpolnjevanje njegovih obveznosti iz te uredbe glede zagotavljanja informacij, oskrbe, povračila, preusmeritve in nadomestila ter za izpolnjevanje obveznosti prevoznika na podlagi veljavnega prava Unije o varnosti in varovanju. Prevoznik izbriše kontaktne podatke v 72 urah po izpolnitvi pogodbe o prevozu, razen če je nadaljnja hramba kontaktnih podatkov upravičena zaradi izpolnjevanja obveznosti v zvezi s pravico potnika do preusmeritve, povračila ali nadomestila.
9.Prevozniki in posredniki, ki so MSP, so izvzeti iz določb o obveščanju v realnem času iz tega člena.
Člen 6
Dostop prevoznikov in posrednikov do potovalnih informacij
1.Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, brez poseganja v člen 10(1) Uredbe (EU) 2021/782 drugim prevoznikom in posrednikom, ki prodajajo svoje pogodbe, zagotovijo dostop do potovalnih informacij iz člena 5(2) do (5).
2.Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, te informacije posredujejo in odobrijo dostop do njih na nediskriminatoren način in brez nepotrebnega odlašanja. Enkratni zahtevek zadostuje za stalen dostop do informacij. Prevoznik, ki mora dati na voljo informacije v skladu z odstavkom 1, lahko zahteva sklenitev pogodbe ali drugega dogovora, na podlagi katerega se posredujejo informacije ali odobri dostop do njih. Pogoji morebitne pogodbe ali dogovora o uporabi informacij ne omejujejo po nepotrebnem možnosti za njihovo ponovno uporabo. Pogoji se ne uporabljajo za omejevanje konkurence. Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, lahko od drugih prevoznikov in posrednikov zahtevajo pravično, razumno in sorazmerno finančno nadomestilo za stroške, ki nastanejo pri zagotavljanju dostopa.
3.Informacije se posredujejo in dostop se zagotovi z ustreznimi tehničnimi sredstvi, kot so vmesniki za aplikacijsko programiranje. Zagotovi se, da so ti vmesniki za aplikacijsko programiranje v skladu s specifikacijami iz izvedbenih aktov, sprejetih na podlagi Direktive (EU) 2016/797.
4.Kadar se informacije iz odstavka 1 zagotovijo v skladu z drugimi pravnimi akti Unije, zlasti delegiranimi akti, sprejetimi na podlagi Direktive 2010/40/EU Evropskega parlamenta in Sveta, so izpolnjene tudi ustrezne obveznosti iz tega člena.
POGLAVJE III
ZAMUJENE POVEZAVE
Člen 7
Povračilo in preusmeritev
1.V primeru zamujene povezave za naslednjo storitev prevoza med multimodalnim potovanjem, sklenjenim v okviru enotne multimodalne pogodbe, ki je ali bo najverjetneje posledica zamude ali odpovedi predhodne storitve prevoza v okviru iste pogodbe, pogodbeni prevoznik potniku nemudoma omogoči, da izbere med naslednjimi možnostmi:
(a)povračilo polne cene vozovnice pod pogoji, pod katerimi je bila plačana, za del ali dele potovanja, ki niso bili opravljeni, in za del ali dele potovanja, ki so bili že opravljeni, če potovanje glede na potnikov prvotni potovalni načrt ne služi več svojemu namenu, in po potrebi v najkrajšem možnem času tudi povratni prevoz do prve točke odhoda;
(b)nadaljevanje ali preusmeritev potovanja do končnega namembnega kraja pod primerljivimi pogoji prevoza in v najkrajšem možnem času;
(c)nadaljevanje ali preusmeritev potovanja do končnega namembnega kraja pod primerljivimi pogoji prevoza s poznejšim datumom po izbiri potnika.
Pogodbeni prevoznik uredi vse potrebno za možnost, ki jo izbere potnik.
2.Kadar za namene točk (b) in (c) odstavka 1 primerljivo preusmeritev izvede isti prevoznik ali se za izvedbo te preusmeritve pooblasti drug prevoznik, to potniku ne povzroči dodatnih stroškov. Navedena zahteva velja tudi, kadar preusmeritev vključuje uporabo prevoza višjega razreda storitev in druge načine prevoza. Prevozniki si razumno prizadevajo, da bi se izognili dodatnim povezavam in da bi bila zamuda v skupnem času potovanja čim krajša.
3.Ponudniki storitev preusmeritvenega prevoza invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo pri storitvi nadomestnega prevoza zagotovijo raven pomoči in dostopnosti, ki je primerljiva z zamujeno storitvijo prevoza. Ponudniki storitev preusmeritvenega prevoza so zlasti pozorni, da invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo zagotovijo alternativne storitve, ki ustrezajo njihovim potrebam in se razlikujejo od storitev, ponujenih drugim potnikom.
4.Povračilo iz odstavka 1, točka (a), se izplača v 14 dneh po prejemu zahtevka. Države članice lahko od pogodbenih prevoznikov zahtevajo, da take zahtevke sprejmejo s posebnimi komunikacijskimi sredstvi, če zahtevek nima diskriminatornih posledic. Povračilo je lahko v obliki denarja, bonov ali zagotovitve drugih storitev, če so pogoji takih bonov in storitev dovolj prilagodljivi, zlasti glede trajanja veljavnosti in namembnega kraja, in če potnik take bone in storitve izrecno sprejme. Povračilo cene vozovnice se ne zniža za stroške finančnih transakcij, kot so pristojbine, telefonski stroški ali poštnina.
Člen 8
Povračilo, če je bila enotna multimodalna pogodba rezervirana preko posrednika
1.Če je potnik sklenil enotno multimodalno pogodbo preko posrednika, lahko pogodbeni prevoznik povračilo iz člena 7(1), točka (a), v skladu s tem členom opravi preko navedenega posrednika.
2.Posrednik in pogodbeni prevoznik ob rezervaciji in ob potrditvi rezervacije potnika obvestita o postopku povračila iz tega člena na jasen, razumljiv in lahko dostopen način.
3.Povračilo preko posrednika je za potnike in vse druge zadevne strani brezplačno.
4.Prevoznik javno ter na jasen, razumljiv in lahko dostopen način navede, ali se strinja z obdelavo povračila preko posrednikov in s katerimi posredniki bo pri tem sodeloval.
5.V primeru povračila preko posrednikov, ki so pogodbenemu prevozniku plačali enotno multimodalno pogodbo z lastnega računa, velja naslednje:
(a)pogodbeni prevoznik izvede povračilo posredniku v sedmih dneh z eno transakcijo in z uporabo enakega načina plačila, kot je bil uporabljen ob rezervaciji, pri čemer poveže plačilo s prvotno številko rezervacije. Sedemdnevni rok začne teči z dnem, ko potnik izbere povračilo v skladu s členom 7(1), točka (a), prva alinea, te uredbe. Posrednik izvede povračilo potniku z uporabo prvotnega načina plačila najpozneje v nadaljnjih sedmih dneh ter o tem obvesti potnika in prevoznika;
(b)če potnik ne prejme povračila v 14 dneh od datuma izbire povračila v skladu s členom 7(1), točka (a), te uredbe, pogodbeni prevoznik vzpostavi stik s potnikom najpozneje na dan po izteku 14-dnevnega roka, da bi prejel podatke za povračilo. Pogodbeni prevoznik po prejemu teh podatkov o plačilu izvede povračilo potniku v 14 dneh ter o tem obvesti potnika in posrednika.
Člen 9
Pomoč
1.V primeru zamujene povezave naslednje storitve prevoza med multimodalnim potovanjem, sklenjenim v okviru enotne multimodalne pogodbe, ki je posledica zamude ali odpovedi predhodne storitve prevoza v okviru iste pogodbe, pogodbeni prevoznik potniku nemudoma brezplačno ponudi:
(a)obroke in osvežilne napitke, primerne glede na čakalni čas, če so na voljo v okviru storitve prevoza ali na terminalu oziroma postaji ali pa jih je mogoče razumno dobaviti ob upoštevanju meril, kot so razdalja od dobavitelja, čas, potreben za dostavo, in stroški;
(b)hotelsko ali drugo nastanitev ter prevoz od terminala oziroma postaje do mesta nastanitve, kadar je potrebna ena ali več nočitev ali dodatna nočitev, kjer in kadar je to fizično mogoče. Kadar je taka nastanitev potrebna zaradi okoliščin iz člena 19(10) Uredbe (EU) 2021/782, lahko prevoznik njeno trajanje omeji na največ tri noči. Po možnosti se upoštevajo zahteve glede dostopa invalidnih oseb ali oseb z omejeno mobilnostjo ter potrebe psov pomočnikov.
2.Dejanski prevoznik je pri uporabi odstavka 1 zlasti pozoren na potrebe invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo ter morebitnih spremljevalcev in psov pomočnikov.
Člen 10
Odgovornost za kombinirane multimodalne vozovnice
1.Prevoznik ali posrednik, ki prodaja kombinirano multimodalno vozovnico, je odgovoren za povračilo skupnega zneska, plačanega za vozovnico, in za plačilo nadomestila v višini 75 % navedenega zneska, če potnik zamudi eno ali več povezav. Pravica do povračila ali nadomestila ne posega v veljavno nacionalno pravo, ki potnikom zagotavlja dodatno nadomestilo za škodo.
2.Odgovornost iz odstavka 1 ne velja, če je na vozovnicah ali drugem dokumentu ali v elektronski obliki na način, ki potniku omogoča, da informacije reproducira za poznejšo uporabo, izrecno in jasno navedeno, da je kombinirana multimodalna vozovnica sestavljena iz ločenih pogodb o prevozu, za katere ne veljajo pravice do povračila, preusmeritve, pomoči ali nadomestila v primeru zamujenih povezav v skladu s to uredbo, in je bil potnik o tem jasno obveščen pred nakupom. Breme dokazovanja, da je potnik prejel informacije, nosi prevoznik ali posrednik, ki je prodal kombinirano multimodalno vozovnico.
Breme dokazovanja, da je potnik prejel informacije, nosi prevoznik ali posrednik, ki je prodal kombinirano multimodalno vozovnico.
3.Prevozniki ali posredniki, ki so prodali kombinirano multimodalno vozovnico, so odgovorni za obravnavo zahtevkov in morebitnih pritožb potnika v skladu z odstavkom 1.
4.Povračilo in nadomestilo iz odstavka 1 se izplačata v 14 dneh po prejemu zahtevka.
Člen 11
Enotni obrazec zahtevka za povračilo in nadomestilo
1.Komisija sprejme izvedbeni akt, s katerim določi enotni obrazec zahtevka za nadomestilo in povračilo v skladu s to uredbo. Ta enotni obrazec se določi v dostopnih oblikah. Navedeni izvedbeni akt se sprejme v skladu s postopkom pregleda iz člena 26(2).
2.Potnik ima pravico, da zahtevek vloži z uporabo enotnega obrazca iz odstavka 1. Prevozniki in posredniki ne zavrnejo zahtevka za povračilo ali nadomestilo zgolj zato, ker potnik ni uporabil navedenega obrazca. Če zahtevek ni dovolj natančen, prevoznik ali posrednik zaprosi potnika, da zahtevek pojasni, in mu pri tem pomaga.
3.Prevozniki in posredniki na svojem spletišču navedejo podrobnosti, kot je elektronski naslov, na katerega se lahko po elektronski pošti pošljejo zahtevki iz odstavka 1. Navedena zahteva se ne uporablja, kadar so na voljo druga elektronska komunikacijska sredstva, z uporabo katerih lahko potniki zahtevajo povračilo ali nadomestilo, na primer obrazec na spletišču ali v mobilnih aplikacijah, če taka sredstva omogočajo izbiro in zagotavljajo informacije iz enotnega obrazca ter so na voljo tudi v enem od uradnih jezikov Unije in v jeziku, ki je mednarodno sprejet na tem področju. Potniki lahko ob uporabi takih sredstev informacije predložijo v katerem koli jeziku Unije.
4.Komisija enotni obrazec v vseh jezikih Unije objavi na svojem spletišču. Organ ali organi, ki jih države članice določijo v skladu s členom 20(1) in členom 21(1), zagotovijo, da imajo potniki dostop do enotnega obrazca.
POGLAVJE IV
INVALIDNE OSEBE IN OSEBE Z OMEJENO MOBILNOSTJO
Člen 12
Pravica do prevoza
1.Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, in upravljavci multimodalnih vozlišč določijo nediskriminatorna pravila glede dostopa za prevoz invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo. Navedena pravila so v skladu z ustreznimi določbami o omejitvi prevoza invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo iz prava Unije o pravicah potnikov.
2.Rezervacije in vozovnice za multimodalna potovanja, bodisi v obliki enotne multimodalne pogodbe ali kombinirane multimodalne vozovnice bodisi v obliki ločenih multimodalnih vozovnic, se invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo ponudijo brez dodatnih stroškov. Prevoznik ali posrednik ne sme zavrniti rezervacije ali izdaje vozovnice invalidni osebi in osebi z omejeno mobilnostjo oziroma zahtevati, naj tako osebo spremlja druga oseba, razen če je to nujno potrebno za upoštevanje pravil glede dostopa iz odstavka 1.
3.Pravila glede dostopa iz odstavka 1 se določijo ob dejavnem sodelovanju predstavniških organizacij za invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo ter po potrebi predstavnikov invalidnih oseb in oseb z omejeno mobilnostjo.
4.Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, in upravljavci multimodalnih vozlišč objavijo pravila glede dostopa iz odstavka 1 in jih na zahtevo zagotovijo v dostopni obliki.
5.Kadar prevoznik zahteva, da invalidno osebo ali osebo z omejeno mobilnostjo spremlja druga oseba, ki je sposobna zagotoviti pomoč, zahtevano v skladu z odstavkom 2, ima spremljevalec pravico, da potuje brezplačno in da po možnosti sedi zraven invalidne osebe ali osebe z omejeno mobilnostjo.
6.Kadar prevoznik ali posrednik uporabi odstopanje iz člena 12(2), zadevno invalidno osebo ali osebo z omejeno mobilnostjo na njeno zahtevo pisno ali po potrebi v kakršni koli dostopni obliki seznani z razlogi za uporabo navedenega odstopanja v petih delovnih dneh po tem, ko ji je odrekel rezervacijo ali izdajo vozovnice ali je zanjo zahteval spremstvo. Prevoznik ali posrednik si razumno prizadeva, da bi zadevni osebi predlagal sprejemljiv nadomestni prevoz, pri čemer upošteva njene potrebe glede dostopnosti.
Člen 13
Informacije o dostopnosti za invalide in osebe z omejeno mobilnostjo
Prevozniki in posredniki, ki ponujajo pogodbe o prevozu v imenu enega ali več prevoznikov, ter upravljavci multimodalnih vozlišč invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo zagotovijo informacije o dostopnosti multimodalnega vozlišča in pripadajočih objektov ter storitev. Te informacije se na zahtevo zagotovijo v dostopni obliki.
Člen 14
Pomoč invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo
Prevozniki, upravljavci terminalov oziroma postaj in posredniki v okviru enotnih multimodalnih pogodb sodelujejo pri zagotavljanju brezplačne pomoči invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo v skladu s pravili glede dostopa iz člena 12(1) ter zagotavljajo enotni mehanizem obveščanja v skladu z naslednjim:
(a)pomoč se zagotovi, če so prevoznik, posrednik, s katerim je bila sklenjena enotna multimodalna pogodba, upravljavec terminala oziroma postaje, ali kadar je ustrezno, enotna kontaktna točka iz člena 15 obveščeni, da bo potnik potreboval tako pomoč, vsaj 48 ur vnaprej; za eno potovanje je potrebno eno samo obvestilo; obvestilo se posreduje vsem prevoznikom, upravljavcem terminalov ali postaj in enotnim kontaktnim točkam, ki so vključeni v potovanje;
(b)obvestilo se ne glede na uporabljeno komunikacijsko sredstvo sprejme brez dodatnih stroškov;
(c)prevozniki, upravljavci terminalov oziroma postaj in posredniki sprejmejo vse potrebne ukrepe za prejemanje obvestil; kadar prodajalci vozovnic takih obvestil ne morejo obdelati, navedejo druga prodajna mesta ali druge načine za posredovanje obvestila;
(d)če je obvestilo posredovano v skladu s točko (a), prevozniki in upravljavci terminalov oziroma postaj zagotovijo pomoč tako, da lahko oseba uporabi storitve prevoza, za katere ima rezervacijo v okviru enotne multimodalne pogodbe;
(e)če obvestilo ni posredovano v skladu s točko (a) ali če takega obvestila ni, si prevozniki in upravljavci terminalov oziroma postaj razumno prizadevajo zagotoviti pomoč tako, da lahko invalidna oseba ali oseba z omejeno mobilnostjo potuje;
(f)invalidno osebo ali osebo z omejeno mobilnostjo lahko spremlja pes pomočnik v skladu z ustreznim pravom Unije ali nacionalnim pravom.
Člen 15
Enotne kontaktne točke za pomoč na multimodalnih vozliščih potniškega prometa
1.Države članice zagotovijo, da upravljavci terminalov oziroma postaj in prevozniki na njihovem ozemlju sodelujejo pri vzpostavitvi in upravljanju enotnih kontaktnih točk za invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo na multimodalnih vozliščih potniškega prometa v urbanih vozliščih iz Priloge I. Pogoji za delovanje enotnih kontaktnih točk se določijo v pravilih glede dostopa iz člena 12(1). Te enotne kontaktne točke so odgovorne za:
(a)sprejemanje zahtevkov za pomoč na terminalih oziroma postajah;
(b)posredovanje posameznih zahtevkov za pomoč upravljavcem postaj oziroma terminalov in prevoznikom.
2.Države članice lahko zahtevajo, da upravljavci terminalov oziroma postaj in prevozniki na njihovem ozemlju sodelujejo pri vzpostavitvi in upravljanju enotnih kontaktnih točk na multimodalnih vozliščih potniškega prometa, ki niso navedena v odstavku 1.
Člen 16
Nadomestilo za opremo za gibanje, pripomočke in pse pomočnike
1.Kadar upravljavci terminalov oziroma postaj in prevozniki, ki pomagajo invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo od ene storitve prevoza do povezovalne storitve prevoza, bodisi v okviru enotne multimodalne pogodbe ali na multimodalnem vozlišču potniškega prometa, povzročijo izgubo ali poškodbo opreme za gibanje, vključno z invalidskimi vozički, in pripomočke ali pse pomočnike, ki jih uporabljajo invalidne osebe in osebe z omejeno mobilnostjo, so odgovorni za tako izgubo, škodo ali poškodbo ter brez nepotrebnega odlašanja zagotovijo nadomestilo. Navedeno nadomestilo krije:
(a)stroške nadomestitve ali popravila izgubljene ali poškodovane opreme za gibanje ali pripomočkov;
(b)stroške nadomestitve ali zdravljenja poškodbe psa pomočnika, ki je bil izgubljen ali poškodovan;
(c)razumne stroške začasne nadomestitve opreme za gibanje, pripomočkov ali psov pomočnikov, kadar take nadomestitve ne zagotovi ali ne bo zagotovil prevoznik ali upravljavec terminalov oziroma postaj v skladu z odstavkom 2.
2.Kadar se uporablja odstavek 1, si prevozniki in upravljavci terminalov oziroma postaj čim hitreje in čim bolj prizadevajo, da takoj priskrbijo potrebno začasno nadomestno opremo za gibanje ali pripomočke. Invalidne osebe ali osebe z omejeno mobilnostjo smejo to začasno nadomestno opremo ali pripomoček obdržati, dokler jim ni izplačano nadomestilo iz odstavka 1.
3.Kadar prevoznik ali upravljavec terminala oziroma postaje izplača nadomestilo v skladu z odstavkom 1, se nobena določba te uredbe ne sme razlagati tako, da omejuje njegovo pravico, da zahteva nadomestilo od katere koli osebe, vključno s tretjimi osebami, v skladu z veljavno zakonodajo.
POGLAVJE V
KAKOVOST STORITEV IN PRITOŽBE
Člen 17
Standardi kakovosti storitev
1.Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, določijo standarde kakovosti storitev in izvajajo sistem vodenja kakovosti, da se ohrani kakovost storitev. Standardi kakovosti storitve morajo zajemati vsaj področja, našteta v Prilogi II.
2.Prevozniki, ki ponujajo enotne multimodalne pogodbe, spremljajo svojo uspešnost na podlagi standardov kakovosti storitev. Na svojem spletišču do [2 leti po začetku uporabe Uredbe] in nato vsaki dve leti objavijo poročilo o doseženi kakovosti storitev. Navedeno poročilo ne vsebuje osebnih podatkov.
3.Upravljavci multimodalnih vozlišč v državi članici določijo standarde kakovosti storitev na podlagi ustreznih področij iz Priloge II. V skladu z navedenimi standardi spremljajo svojo uspešnost in nacionalnim javnim organom na zahtevo zagotovijo dostop do informacij o svoji uspešnosti.
Člen 18
Pritožbe
1.Vsak prevoznik, ki ponuja enotne multimodalne pogodbe ali kombinirane multimodalne vozovnice, vsak posrednik, ki ponuja kombinirane multimodalne vozovnice, in vsak upravljavec multimodalnega vozlišča vzpostavi mehanizem za reševanje pritožb v zvezi s pravicami in obveznostmi iz te uredbe na področjih, za katera so odgovorni. Potnike na splošno seznanijo s svojimi kontaktnimi podatki in delovnimi jezikom ali jeziki.
2.Podrobnosti o postopku reševanja pritožb so javno dostopne, tudi invalidnim osebam in osebam z omejeno mobilnostjo. Zadevne informacije se na zahtevo dajo na voljo v uradnem jeziku ali jezikih države članice, v kateri deluje prevoznik, posrednik ali upravljavec multimodalnega vozlišča.
POGLAVJE VI
OBVEŠČANJE IN IZVRŠEVANJE
Člen 19
Obveščanje potnikov o njihovih pravicah
1.Prevozniki in posredniki ob prodaji vozovnic za multimodalno potovanje potnike obvestijo o njihovih pravicah in obveznostih v skladu s to uredbo. Za izpolnitev navedene zahteve po informacijah lahko uporabijo povzetek določb te uredbe, ki ga Komisija pripravi v vseh uradnih jezikih Unije in ki je na voljo javnosti.
2.Prevozniki in posredniki, ki ponujajo multimodalna potovanja, potnikom v prevoznem sredstvu in na svojem spletišču zagotovijo tudi kontaktne podatke organa ali organov, ki so jih države članice določile v skladu s členom 20(1).
3.Prevozniki in posredniki zagotovijo informacije iz tega člena v papirni ali elektronski obliki ali na kakršen koli drug način, tudi v dostopni obliki. V primeru odpovedi, zamujene povezave ali dolge zamude navedejo, kje je mogoče pridobiti take informacije.
Člen 20
Nacionalni izvršilni organ
1.Vsaka država članica določi organ ali organe, pristojne za izvrševanje te uredbe. V ta namen lahko države članice določijo organ, ki je že pristojen za izvrševanje prava Unije o pravicah potnikov. Vsak organ sprejme ukrepe, potrebne za zagotovitev spoštovanja pravic potnikov.
2.Države članice obvestijo Komisijo o organu ali organih, določenih v skladu s tem členom, in o njihovih odgovornostih. Komisija in tako določeni organi te informacije objavijo na svojih spletiščih.
3.Nacionalni izvršilni organi do 1. junija XXXX [2 leti po začetku uporabe Uredbe] in nato vsaki dve leti na svojem spletišču objavijo poročilo o svojih dejavnostih v predhodnih dveh koledarskih letih, ki vsebuje zlasti opis ukrepov, sprejetih za izvajanje te uredbe, ter statistične podatke o pritožbah in uporabljenih sankcijah.
Člen 21
Reševanje pritožb s strani nacionalnih izvršilnih organov in drugih organov
1.Države članice določijo nacionalni izvršilni organ ali kateri koli drug organ kot subjekt, odgovoren za reševanje pritožb v skladu z odstavkom 2 tega člena.
2.Kadar so v skladu z odstavkom 1 in členom 20(1) določeni različni organi, se vzpostavijo mehanizmi poročanja, da se zagotovi izmenjava informacij med njimi, kar nacionalnemu izvršilnemu organu pomaga pri opravljanju nalog nadzora in izvrševanja, organu za reševanje pritožb, določenemu v skladu s tem odstavkom, pa omogoči zbiranje potrebnih informacij za preučitev posameznih pritožb.
3.Brez poseganja v možnost potrošnikov, da uveljavljajo alternativno pravno sredstvo v skladu z Direktivo 2013/11/EU, se lahko potniki po neuspešni pritožbi pri prevozniku, posredniku ali upravljavcu multimodalnega vozlišča v skladu s členom 18 zaradi domnevne kršitve te uredbe pritožijo pri organu, določenem v skladu z odstavkom 1.
4.Pritožbe potnikov v zvezi z incidentom v okviru enotne multimodalne pogodbe rešuje organ države članice, v kateri ima pogodbeni prevoznik sedež, določen v skladu z odstavkom 1.
5.Pritožbe potnikov v zvezi z incidentom v okviru kombinirane multimodalne vozovnice, ki jo ponujajo prevozniki, rešuje organ, ki ga je v skladu z odstavkom 1 določila država članica, v kateri ima sedež prevoznik, ki ponuja to vozovnico, ali, če ima prevoznik sedež zunaj Unije, organ države članice, v kateri ima sedež oziroma prebivališče pravna ali fizična oseba, ki deluje kot njegov zakoniti zastopnik. Če prevoznik nima takega zastopnika, pritožbe rešuje organ države članice, v kateri se potovanje začne ali konča, določen v skladu z odstavkom 2.
6.Pritožbe potnikov v zvezi s posrednikom brez poseganja v odstavka 3 in 4 rešuje organ, ki ga je v skladu z odstavkom 1 določila država članica, v kateri ima posrednik sedež, ali, če ima posrednik sedež zunaj Unije, organ države članice, v kateri ima sedež oziroma prebivališče pravna ali fizična oseba, ki deluje kot njegov zakoniti zastopnik. Če posrednik nima takega zastopnika, pritožbe rešuje organ države članice, v kateri se potovanje začne ali konča, določen v skladu z odstavkom 2.
7.Kadar se pritožba nanaša na domnevne kršitve upravljavcev multimodalnih vozlišč, pritožbo obravnava organ države članice, na ozemlju katere se je incident zgodil, določen v skladu z odstavkom 1.
Člen 22
Na tveganju temelječ pristop k spremljanju skladnosti pri upoštevanju pravic potnikov
1.Nacionalni izvršilni organi razvijejo program spremljanja skladnosti na podlagi ocene tveganja za spremljanje izpolnjevanja obveznosti iz te uredbe. Program omogoča odkrivanje in odpravljanje ponavljajočih se neskladnosti pri uveljavljanju pravic potnikov. Program spremljanja skladnosti vključuje reprezentativni vzorec dejavnosti spremljanja.
2.Ocena tveganja temelji na oceni dejstev, pri kateri se upoštevajo pritožbe potnikov tem organom, kadar so na voljo, ugotovitve na podlagi dejavnosti spremljanja, ki jih izvajajo ti organi, informacije iz člena 23(1) in (3), pa tudi drugi viri informacij v zvezi z uporabo te uredbe na ozemlju zadevne države članice.
3.Ocena tveganja se prvič izvede do 30. junija XXXX [1 leto po začetku uporabe Uredbe] in nato vsaki dve leti.
4.Dejavnosti spremljanja skladnosti temeljijo na oceni tveganja ter se izvajajo z revizijami, inšpekcijskimi pregledi, razgovori, preverjanji in pregledi dokumentov, kakor je ustrezno. Vključujejo napovedane in nenapovedane dejavnosti. Dejavnosti spremljanja so sorazmerne z ugotovljenimi tveganji.
5.Nacionalni izvršilni organi zagotovijo, da prevozniki in upravljavci terminalov oziroma postaj hitro odpravijo neskladnosti, ugotovljene med njihovimi dejavnostmi spremljanja. Od prevoznikov po potrebi zahtevajo, da predložijo akcijski načrt za odpravo neskladnosti.
6.Program spremljanja skladnosti iz odstavka 1, ocena tveganja iz odstavka 2 in njune ugotovitve se sporočijo Komisiji do 30. junija XXXX [2 leti po začetku uporabe Uredbe] in nato vsaki dve leti. Kadar je to ustrezno, se vključijo v poročila iz člena 20(3).
Člen 23
Posredovanje informacij nacionalnim izvršilnim organom
1.Prevozniki, posredniki, upravljavci terminalov oziroma postaj in upravljavci multimodalnih vozlišč nacionalnim izvršilnim organom na njihovo zahtevo brez nepotrebnega odlašanja, v vsakem primeru pa v enem mesecu od prejema zahteve predložijo ustrezne dokumente in informacije.
2.V zapletenih primerih lahko nacionalni izvršilni organ to obdobje podaljša na največ tri mesece od prejema zahteve.
3.Nacionalni izvršilni organi pri opravljanju svojih nalog upoštevajo informacije, ki jim jih predloži organ, določen za reševanje pritožb, če je to drug organ.
Člen 24
Sodelovanje med državami članicami in Komisijo
1.Države članice redno pošiljajo ustrezne informacije o uporabi te uredbe Komisiji, ta pa jih v elektronski obliki da na voljo drugim državam članicam.
2.Nacionalni izvršilni organi na zahtevo Komisije raziščejo posamezne domnevno neskladne prakse pri izpolnjevanju obveznosti iz te uredbe s strani enega ali več prevoznikov, upravljavcev terminalov oziroma postaj in posrednikov ter o svojih ugotovitvah Komisiji poročajo v štirih mesecih po prejemu zahteve.
POGLAVJE VII
KONČNE DOLOČBE
Člen 25
Kazni
Države članice določijo pravila o kaznih za kršitve te uredbe in sprejmejo vse ukrepe, potrebne za zagotovitev njihovega izvajanja. Kazni so učinkovite, sorazmerne in odvračilne. Države članice o teh pravilih in ukrepih uradno obvestijo Komisijo in jo brez odlašanja uradno obvestijo o vsakršni naknadni spremembi, ki nanje vpliva.
Člen 26
Postopek v odboru
1.Komisiji pomaga odbor, ustanovljen na podlagi člena 38 Uredbe (EU) 2021/782.
2.Pri sklicih na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
Člen 27
Poročilo
Komisija do XXX [5 let po datumu začetka uporabe v skladu s členom 28] Evropskemu parlamentu in Svetu poroča o izvajanju in rezultatih te uredbe.
Poročilo temelji na informacijah, ki se zagotovijo na podlagi te uredbe.
Člen 28
Začetek veljavnosti in uporaba
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od [1 leto po začetku veljavnosti].
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju,
Za Evropski parlament
Za Svet
predsednica
predsednik