This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012DC0492
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS The roots of democracy and sustainable development: Europe's engagement with Civil Society in external relations
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Korenine demokracije in trajnostnega razvoja: sodelovanje Evrope s civilno družbo na področju zunanjih odnosov
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Korenine demokracije in trajnostnega razvoja: sodelovanje Evrope s civilno družbo na področju zunanjih odnosov
/* COM/2012/0492 final */
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Korenine demokracije in trajnostnega razvoja: sodelovanje Evrope s civilno družbo na področju zunanjih odnosov /* COM/2012/0492 final */
KAZALO 1........... OZADJE........................................................................................................................ 3 1.1........ Pomen civilne družbe...................................................................................................... 3 1.2........ Kako Evropska unija opredeljuje
organizacije civilne družbe............................................ 3 1.3........ Spreminjajoče se okolje.................................................................................................. 3 2........... NOV ODZIV EU.......................................................................................................... 4 3........... SPODBUJANJE UGODNIH RAZMER........................................................................ 5 4........... MOČAN POUDAREK NA NACIONALNI
RAVNI................................................... 6 4.1........ Vključevalno oblikovanje
politike za boljše upravljanje.................................................... 6 4.2........ Preglednost in odgovornost na
nacionalni ravni................................................................ 7 4.3........ Socialnovarstvene storitve:
partnerstva za boljšo kakovost............................................... 9 4.4........ Delo organizacij civilne družbe za
vključujočo in trajnostno rast...................................... 10 4.5........ Časovni načrti EU za
sodelovanje z organizacijami civilne družbe..................................... 9 5........... ORGANIZACIJE CIVILNE DRUŽBE V
REGIONALNEM IN SVETOVNEM OKVIRU 11 6........... OBLIKOVANJE PODPORE EU................................................................................ 10 6.1........ V središču: razvoj zmožnosti......................................................................................... 10 6.2........ Lokalnim potrebam prilagojeno
financiranje................................................................... 10 7........... SKLEPNE UGOTOVITVE......................................................................................... 11 SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU
PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Korenine demokracije
in trajnostnega razvoja: sodelovanje Evrope s civilno družbo na področju
zunanjih odnosov 1. OZADJE 1.1. Pomen
civilne družbe Opolnomočena civilna družba je
ključni element vsakega demokratičnega sistema in je vrednota sama po
sebi. Predstavlja in spodbuja pluralizem ter lahko prispeva k
učinkovitejšim politikam, uravnoteženemu in trajnostnemu razvoju ter
vključujoči rasti. Je pomemben akter
pri spodbujanju miru in razreševanju sporov. Organizacije
civilne družbe so dejavne v javni sferi, kjer izražajo skrbi prebivalstva in
sodelujejo pri pobudah za spodbujanje participativne demokracije. Utelešajo naraščajočo potrebo po
preglednem in odgovornem upravljanju. Čeprav so države primarno odgovorne za
razvoj in demokratično upravljanje, lahko sinergije med državami in
organizacijami civilne družbe pripomorejo k odpravljanju težav, povezanih z
revščino, naraščajočo neenakostjo, socialno izključenostjo
in netrajnostnim razvojem. Udeležba organizacij
civilne družbe v procesih oblikovanja politike je ključ do zagotovitve
vključujočih in učinkovitih politik. Zato
organizacije civilne družbe prispevajo k izgradnji odgovornejših in
legitimnejših držav, kar vodi k večji socialni koheziji ter odprtejšim in
trdnejšim demokracijam. 1.2. Kako
Evropska unija opredeljuje organizacije civilne družbe Pojem organizacija civilne družbe se nanaša na
širok izbor akterjev z različnimi vlogami in mandati. Opredelitve se
spreminjajo s časom, razlikujejo se od institucije do institucije in od
države do države. Evropska unija je mnenja, da organizacije civilne družbe
vključujejo vse nedržavne, neprofitne strukture[1], ki so nepristranske in
nenasilne, v okviru katerih se ljudje združujejo, da bi sledili skupnim ciljem
in idealom, ki so lahko politični, kulturni, socialni ali ekonomski.
Delujejo na lokalnih, pa tudi na nacionalnih, regionalnih in mednarodnih ravneh
ter vključujejo formalne in neformalne organizacije v mestih in na
podeželju. Evropska unija ceni raznolikost in specifičnost organizacij
civilne družbe. Sodeluje z odgovornimi in preglednimi organizacijami civilne
družbe, ki jih druži zavezanost k družbenemu napredku in temeljnim vrednotam,
kot so mir, svoboda, enake pravice in človeško dostojanstvo. 1.3. Spreminjajoče
se okolje V prejšnjem desetletju smo bili priča
nasprotujočim si razvojnim trendom. Organizacije
civilne družbe so zdaj dobro uveljavljene kot samostojni akterji na
področju razvoja. Njihovo število se je
povečalo, odzivajo pa se na nove družbene danosti, pri čemer sklepajo
zavezništva na vseh ravneh. Organizacije
civilne družbe izstopajo po svoji zmožnosti, da priskočijo na pomoč
ranljivim in socialno izključenim skupinam, jih opolnomočijo,
zastopajo in branijo ter tako spodbudijo socialno inovacijo. V okviru navedenega so vlade v več državah
okrepile svoje sodelovanje z organizacijami civilne družbe. Vendar pa je odnos med državami in
organizacijami civilne družbe pogosto kočljiv. V
mnogih državah je dialog še vedno omejen, pogosto pa je prostora za civilno
družbo malo ali se krči z uveljavljanjem strogih omejitev. V mnogih
okvirih se organizacije civilne družbe, ki se osredotočajo na
človekove pravice in aktivizem, vključno z ženskimi organizacijami,
soočajo z omejenimi možnostmi za delo in zagotovitev sredstev. Kar zadeva organizacije civilne družbe, se te
lahko soočajo z izzivi, povezanimi z reprezentativnostjo, preglednostjo,
notranjim upravljanjem in zmožnostmi, odvisnostjo od mednarodnih donatorjev ter
konkurenco v zvezi z viri, ki se je z gospodarsko krizo zaostrila. Poleg tega se uveljavljajo nove in bolj
prilagodljive oblike delovanja državljanov in mladih.
Gibanji Arabska pomlad in Okupirajmo poudarjata potencial, ki ga imajo
družbena in kulturna gibanja kot nosilci sprememb. Tudi prostor in priložnosti, ki se odpirajo z
internetom in družbenimi mediji, imajo pomembno vlogo pri uveljavljanju teh
sprememb. 2. NOV ODZIV EU V tem okviru Komisija predlaga okrepljen in
bolj strateški pristop k sodelovanju z lokalnimi organizacijami civilne družbe
v vseh regijah, vključno z državami v razvoju, sosedskimi državami in
državami v procesu pristopa. Ustrezni
premislek bo namenjen posebnim značilnostim držav, zlasti v izjemno
nestabilnih političnih razmerah. Evropska unija priznava dinamične,
pluralistične in kompetentne civilne družbe ter pomen konstruktivnih
odnosov med državami in organizacijami civilne družbe.
Zato bo poudarek politike EU na sodelovanju z organizacijami civilne
družbe z namenom izgradnje trdnejših demokratičnih procesov, sistemov odgovornosti
in doseganja boljših razvojnih rezultatov[2]. To sporočilo v ospredje postavlja tri
prednostne naloge podpore EU: ·
krepitev prizadevanj za spodbujanje ugodnih
razmer za organizacije civilne družbe v partnerskih državah; ·
spodbujanje smiselne in strukturirane udeležbe
organizacij civilne družbe v nacionalnih politikah partnerskih držav, v
programskem ciklu EU in v mednarodnih procesih; ·
povečanje zmožnosti lokalnih organizacij
civilne družbe, da bi učinkoviteje opravljale svojo vlogo samostojnih
akterjev na področju razvoja. Na operativni ravni bo ob upoštevanju
načel koncentracije in diferenciacije[3]
prevladovalo bolj strateško sodelovanje z organizacijami civilne družbe v vseh
instrumentih, programih in sektorjih sodelovanja. Evropska unija bo podprla izvajanje
določb tega sporočila tudi na podlagi političnih dialogov in
dialogov o politiki s partnerskimi državami. Priprava časovnih načrtov EU za
sodelovanje z organizacijami civilne družbe[4]
na ravni države bi morala aktivirati in zagotoviti strukturiran dialog in
strateško sodelovanje, kar bi povečalo doslednost in učinek delovanja
EU. Nova politika temelji na rezultatih strukturiranega
dialoga o vključevanju organizacij civilne družbe in lokalnih organov v
razvojno sodelovanje EU (2010–2011)[5]
na svetovni ravni.
Pobuda je omogočila temeljit pregled večstranskega
partnerstva z organizacijami civilne družbe, ki zajema vse od vidikov politik
in strategij do vprašanj delovanja in financiranja. Njen
rezultat je skupna vizija o bolj ambiciozno zastavljenem in skladnem
sodelovanju EU z organizacijami civilne družbe. Poleg tega to
sporočilo nadalje razvija določbe iz nove agende za spremembe[6] v povezavi
z organizacijami civilne družbe in upošteva novo evropsko sosedsko politiko[7], nedavne pristopne strategije[8]
in izjave o proračunski podpori EU za tretje države[9], vključno z
mednarodnimi zavezami v okviru Partnerstva za učinkovito razvojno
sodelovanje iz Busana iz leta 2011[10]. Vključuje tudi rezultate spletnega posvetovanja o
organizacijah civilne družbe v razvojnem sodelovanju[11]. 3. SPODBUJANJE UGODNIH
RAZMER Zmožnost organizacij civilne družbe za
udeležbo na različnih področjih javnega življenja je odvisna od
sklopa predpogojev, ki so na splošno znani kot „ugodne razmere za organizacije
civilne družbe“, zanje pa prevzemajo odgovornost različni akterji. Za opravljanje svojih nalog organizacije
civilne družbe potrebujejo delujoč demokratični pravni in pravosodni
sistem, ki jim daje de iure in de facto pravico, da se združujejo
in pridobivajo sredstva, vključno s pravico do svobode izražanja, dostopa
do informacij in udeležbe v javnem življenju. Za zagotavljanje teh osnovnih
pogojev je v prvi vrsti odgovorna država. Vendar mnoge države nimajo ugodnih pravnih in
regulativnih okvirov, ki bi organizacijam civilne družbe zagotavljali pravico,
da opravljajo naloge neodvisno in brez neupravičenih posegov. V nekaterih državah vlade ne priznavajo vloge
organizacij civilne družbe. Zato se
organizacije civilne družbe pogosto soočajo z omejitvami v zvezi s
pravnimi okviri in političnimi okviri, znotraj katerih delujejo, s
poskusi, da bi se jim odvzelo verodostojnost ali jih inkriminiralo, z
omejitvami v zvezi z dostopom do sredstev, ustrahovanjem in celo fizičnim
nadlegovanjem, pridržanjem in nasiljem. V tem okviru ima mednarodna skupnost,
vključno z Evropsko unijo, dolžnost, da se zavzema za manevrski prostor,
znotraj katerega bodo svoje naloge opravljali organizacije civilne družbe in
posamezniki. Evropska unija bi morala biti za
zgled z ustvarjanjem skupinskega pritiska v okviru diplomacije in
političnega dialoga z vladami ter z javnim opozarjanjem na problematiko
človekovih pravic. Evropska unija ima vodilno vlogo pri
razvijanju strožjih standardov in mehanizmov za spodbujanje in varstvo
človekovih pravic pri Združenih narodih, Svetu Evrope in Organizaciji za
varnost in sodelovanje v Evropi. V skladu s
svojimi mednarodnimi zavezami bo Evropska unija okrepila svoja prizadevanja pri
spremljanju zakonodaje, predpisov in operativnih vprašanj, ki lahko vplivajo na
organizacije civilne družbe. Hkrati bo
Evropska unija spodbujala pobude pod vodstvom organizacij civilne družbe in
podpirala mednarodne dogovore za spodbujanje in spremljanje ugodnih razmer za
organizacije civilne družbe[12]. Evropska unija si bo še naprej prizadevala za
delovanje in ukrepe v državah, kjer vlada ne priznava civilne družbe, kar
posledično privede do kršitev človekovih pravic. Če države svojo zavezo o človekovih
pravicah in temeljnih vrednotah spremenijo v ohlapnejšo, lahko Evropska unija
začasno ustavi sodelovanje z nacionalnimi organi in okrepi podporo
lokalnemu prebivalstvu preko organizacij civilne družbe. Po jasminovi revoluciji v Tuniziji je bil vladi dan na razpolago podporni program za oživitev gospodarstva pod pogojem, da sprejme nov zakon o svobodi združevanja. S tem zakonom so bili spremenjeni pogoji, ki jih je prejšnji režim uporabljal za nadziranje te svobode. V sodelovanju s partnerskimi vladami si bo
Evropska unija prizadevala za povečanje zmožnosti javnih organov za
konstruktivno delo s civilno družbo, kar bo povečalo zaupanje in
kompetence za dialog in pomnožilo priložnosti za partnerstva. Evropska unija bo še naprej zagotavljala svetovanje
in podporo za krepitev demokratičnih institucij in reform, tudi z
izboljšanjem zmožnosti oblikovalcev politike in javnih uslužbencev, da bodo ti
lažje sodelovali z organizacijami civilne družbe. Po mnenju Evropske unije imajo odločilno
vlogo neodvisni mediji, vključno z družbenimi mediji. Neodvisni mediji prispevajo k odprti družbi, ki
temelji na dialogu, kulturni raznolikosti in kritičnem razmišljanju, ter
povečuje odgovornost tako vlad kot tudi organizacij civilne družbe. Posredno imajo organizacije civilne družbe
tudi svojo vlogo, zlasti pri zagotavljanju svoje neodvisnosti od države, svoje
reprezentativnosti in notranjega upravljanja, preglednosti in odgovornosti. Kot akterji na področju razvoja imajo tudi
organizacije civilne družbe odgovornost, da zlasti svojim privržencem
predstavijo rezultate delovanja. Vse bolj
mednarodno priznane so različne samoregulativne pobude, kot so načela
razvojne učinkovitosti organizacij civilne družbe v Istanbulu in druge
listine o odgovornosti posameznih akterjev ali nacionalni kodeksi ravnanja. Evropska unija spodbuja dodatna prizadevanja na tem
področju. 4. MOČAN POUDAREK NA
NACIONALNI RAVNI Prispevek lokalnih organizacij civilne družbe
kot partnerjev v dialogu in pri nadzoru bo v središču prihodnjega
sodelovanja Evropske unije. Evropska unija
verjame v pomembnost udeležbe organizacij civilne družbe pri oblikovanju
nacionalnih politik in je zavezana k njenemu spodbujanju. Podpora organizacijam civilne družbe v njihovi
vlogi ponudnikov storitev, za kar se je v preteklosti zavzemala zlasti Evropska
unija, bo natančno prilagojena. V skladu z zmožnostmi bi bilo to podporo
treba umestiti v okvir skupnih partnerstev, ki vključujejo več
akterjev in so usklajena z nacionalnimi organi, pri čemer bi bil
dolgoročni cilj spodbujanje bolj odgovornih, učinkovitih in
trajnostnih sistemov, ki bi bili na razpolago prebivalstvu. Poleg tega pobude organizacij civilne družbe lahko
prejmejo podporo, kadar obravnavajo vprašanja, ki jim v okviru nacionalnih
politik ni namenjena ustrezna pozornost, vendar so ključna za družbeni
napredek in odražajo problematiko človekovih pravic ter vprašanja trajnostnega
razvoja. Poleg tega bodo podporo prejele pobude in
inovacije za spodbujanje uravnotežene in trajnostne rasti, ki so jih predlagale
organizacije civilne družbe. V državah z nestabilnimi razmerami, v krizi
ali v obdobju po koncu konfliktov je potreben poseben pristop. Evropska unija priznava bistveno vlogo organizacij
civilne družbe v programu za mir in varnost, zlasti na področju
preprečevanja konfliktov, vzpostavljanju miru in izgradnje države. Evropska unija ima vodilno vlogo pri
spodbujanju udeležbe organizacij civilne družbe pri načrtovanju programov
EU. Ta pristop se čedalje bolj
uveljavlja, zlasti v Afriških, karibskih in pacifiških državah, do tega pa so
privedle ustrezne določbe iz Sporazuma iz Cotonouja. Še naprej pa bi se
bilo treba truditi za utrjevanje te prakse v vseh regijah. 4.1. Vključevalno
oblikovanje politike za boljše upravljanje Udeležba civilne družbe v javnih procesih
oblikovanja politike in dialogih o politiki vodi do vključevalnih in
učinkovitih politik, če jo spremljata primerna dodelitev virov in
dobro upravljanje. Udeležba organizacij
civilne družbe je ključni dejavnik pri oblikovanju politik, ki ustrezajo
potrebam ljudi. Vlade imajo lahko na vseh
ravneh koristi od konstruktivne udeležbe organizacij civilne družbe pri
razvoju, izvajanju in spremljanju nacionalnih strategij. Bistvena je politična volja javnih organov, da sodelujejo,
in Evropska unija bo spodbujala delovanje, ki bo privedlo do napredka v tej
smeri. Evropska unija bo povečala vlaganja v
spodbujanje, podporo in spremljanje učinkovitih mehanizmov za dialoge,
usmerjene k rezultatom, pri čemer bo poudarek na vključenosti
več zainteresiranih strani. Nacionalni
ali sektorski dialogi o politiki bi morali vključevati vse zadevne
akterje, kot so organizacije civilne družbe in zasebni sektor, kadar je to
relevantno, ter partnerske vlade, lokalne organe, parlamente in druge
nacionalne institucije. Konstruktiven dialog mora biti opravljen
pravočasno, biti mora predvidljiv in pregleden. Po
drugi strani pa morajo biti organizacije civilne družbe neodvisne,
reprezentativne in kompetentne, da bo proces oblikovanja politike verodostojen. Organizacije civilne družbe v Gani s podporo mehanizma financiranja, ki temelji na združenih sredstvih več donatorjev in ga sofinancira Evropska unija, aktivno prispevajo k prizadevanjem Odbora za javni interes in odgovornost, ta pa spremlja prihodke od nafte in plina, ki pridobivajo na pomenu, in poroča o njih. S posvetovanji, predlogi in predstavitvami, namenjenimi relevantnim parlamentarnim odborom, so organizacije civilne družbe uspešno vplivale na pripravo osnutkov pomembne zakonodaje na področju energetike. Zdaj spremljajo njeno izvajanje, ozaveščajo in pozivajo vlado, da odgovarja za morebitne kršitve. Sheme dialoga so specifične glede na državo,
sektor in zadevne akterje. Delo sindikatov in
organizacij delodajalcev je na primer neizogibno povezano z neodvisnim
socialnim dialogom, kar vključuje dialog z nacionalnimi organi o
politikah, ki vplivajo na trg dela. Na lokalni ravni bi bilo treba spodbujati
mehanizme dialoga med organizacijami civilne družbe in lokalnimi organi, saj so
ti dobra vstopna točka za prispevanje k oblikovanju politike v
decentraliziranem okviru. S tem se krepi odzivnost nacionalnih politik na
lokalne razmere. Organizacije civilne družbe
lahko tudi pomagajo mobilizirati lokalne vire in socialni kapital, izmenjujejo
informacije in opozarjajo na marginalizirane skupine, s čimer pripomorejo
k izboljšanju lokalnega upravljanja in ozemeljske kohezije. Prostovoljni sporazumi o partnerstvu za uveljavitev zakonodaje, upravljanje in trgovanje na področju gozdov so dvostranski trgovinski sporazumi, ki zagotavljajo zakonitost lesa, izvoženega v Evropsko unijo, in podporo državam v razvoju pri izboljšanju upravljanja z gozdovi. Prostovoljni sporazumi o partnerstvu za uveljavitev zakonodaje, upravljanje in trgovanje na področju gozdov spodbujajo dialog med zainteresiranimi stranmi v partnerskih državah, kar omogoča organizacijam civilne družbe, da aktivno prispevajo k opredelitvi izzivov upravljanja, pripomorejo k razvoju nujnih regulativnih in tehničnih ukrepov ter spremljajo izvajanje prostovoljnih sporazumov o partnerstvu. V Indoneziji so organizacije civilne družbe ugotovile, da so s prostovoljnimi sporazumi o partnerstvu za uveljavitev zakonodaje, upravljanje in trgovanje na področju gozdov opolnomočene „za dejavno sodelovanje, ki je nadomestilo občutek, da so izpostavljene diktatu vlade in velikih podjetij“. 4.2. Preglednost
in odgovornost na nacionalni ravni Slabo upravljanje ovira razvoj. Možnost poziva vladajočim, da odgovarjajo za
svoja dejanja, je ključnega pomena za boljše upravljanje. V demokratičnih sistemih je vlada odgovorna
pred parlamentom. Pri spodbujanju nacionalne
odgovornosti na lokalni in nacionalni ravni imajo organizacije civilne družbe
lahko tudi svojo vlogo, ki temelji na prostem, jasnem in dostopnem toku
informacij. Prispevajo lahko k ohranjanju
spoštovanja pravne države s spremljanjem učinkovitega izvajanja zakonov in
politik ter lahko dajejo pobude za protikorupcijska prizadevanja in ta
prizadevanja podprejo. Z analizo proračunskih predlogov in
prispevanjem k tem predlogom, s spremljanjem in sledenjem javnim prihodkom in
odhodkom ter spodbujanjem proračunske pismenosti državljanov igrajo
organizacije civilne družbe pomembno vlogo pri proračunskih postopkih, s
čimer prispevajo k zagotovitvi uspešne in učinkovite rabe javnih
virov. Vez med proračunom in prednostnimi nalogami, potrebami in
človekovimi pravicami prebivalstva lahko poveča učinek na
zmanjšanje revščine in vključujočo rast. Evropska unija bi morala za krepitev sistemov
nacionalne odgovornosti okrepiti podporo prizadevanjem na nacionalni ravni,
tako da bi spodbudila vlogo organizacij civilne družbe pri nadzoru vrhovnih
revizijskih institucij, nadzornih agencij za javna naročila in medijev, ki
si jo organizacije civilne družbe delijo s parlamenti.
Evropska unija bo podprla zmožnosti organizacij civilne družbe, da v
okviru dolgoročne perspektive pri teh sistemih učinkovito sodelujejo,
kar vključuje tudi lokalno raven, kjer se pojavljajo mnogi raznoliki in
inovativni pristopi na področju družbene odgovornosti, vključno z uporabo
novih tehnologij. V skladu z nedavnim sporočilom Prihodnji
pristop k proračunski podpori EU za tretje države (2011) bi morala
Evropska unija pri uporabi proračunske podpore nameniti posebno pozornost
sistematičnemu spodbujanju nadzorne vloge organizacij civilne družbe. Novo merilo upravičenosti na področju
preglednosti in nadzora nad proračunom se bo osredotočalo na
pravočasno razpoložljivost izčrpnih in zanesljivih informacij o
proračunu, na podlagi katerih lahko organizacije civilne družbe od
nosilcev odločanja lažje zahtevajo odgovornost za njihova dejanja. V Maroku je Evropska unija zagotovila podporo dvema organizacijama civilne družbe, fundaciji in raziskovalnemu centru, za krepitev sodelovanja poslancev različnih političnih skupin pri proračunskih postopkih in reformi. Z raziskovalnim delom in usposabljanji so organizacije civilne družbe uspešno podprle poslance pri boljšem razumevanju proračunskih vprašanj, kar je okrepilo njihovo sodelovanje pri reformi zakona o financiranju. 4.3. Socialnovarstvene
storitve: partnerstva za boljšo kakovost Za zagotovitev učinkovitih
socialnovarstvenih storitev, vključno z zdravstvom, izobraževanjem in
socialno zaščito, so na centralni ali lokalni ravni, glede na njihov
institucionalni okvir, odgovorne države. Poleg
zagotavljanja storitev države prevzemajo odgovornost za nadzor nad temi
storitvami, za njihovo pravno ureditev in kakovost. Pri
tem se lahko odločijo za delo v okviru širokega izbora organizacijskih
ureditev, ki segajo od participativnih shem do javno zasebnega partnerstva. Organizacije civilne družbe imajo pomembno
vlogo pri opravljanju storitev, s katerimi dopolnjujejo storitve, ki jih
zagotavlja država na lokalni in nacionalni ravni, ter vodijo inovativne
projekte. Zlasti je pomembna njihova zmožnost,
da odkrijejo potrebe, obravnavajo prezrta vprašanja in problematiko
človekovih pravic ter usmerijo storitve v prebivalstvo, ki je socialno
izključeno ali izven dosega. Splošni cilj Evropske unije na področju
socialnovarstvenih storitev je podpora zmožnosti javnih organov, da izgradijo
trajnostne in kakovostne sisteme za dobrobit prebivalstva. Evropska unija prepoznava vrednost udeležbe
organizacij civilne družbe v partnerstvih, ki vključujejo več
akterjev, zlasti v sektorjih, ki imajo koristi od dvostranskega sodelovanja EU,
saj s tem spodbuja koordiniran pristop pri načrtovanju in opravljanju
storitev. To je relevantno tudi v povezavi z
vse večjo vlogo zasebnega sektorja na tem področju. Dolgoročno
Evropska unija spodbuja postopno vključevanje mehanizmov za financiranje
storitev, ki jih opravljajo lokalne organizacije civilne družbe, v nacionalne
sisteme, to vključevanje pa bo temeljilo na trdnih in preglednih
regulativnih okvirih za zagotavljanje enakopravnosti pri dostopu do teh
storitev. Za koordinacijo bi si bilo treba z namenom omejitve razdrobljenosti
in podvajanja prizadevati na vseh ravneh. Organizacijam civilne družbe bi bila lahko
zagotovljena neposredna podpora pri opravljanju storitev, da bi bil skupinam,
ki so jim bile odvzete državljanske pravice, omogočen dostop do osnovnih
storitev, ali pa, da bi bilo s tem dopolnjeno delovanje premalo
učinkovitih ali nenavzočih javnih organov, zlasti v najmanj razvitih
državah. Potrebe po tem so zlasti navzoče v nestabilnih razmerah, v
konfliktnih in kriznih razmerah. V Somalilandu[13] so Evropska unija in drugi donatorji podprli dve evropski organizaciji civilne družbe z namenom ustanovitve regionalne institucije za usposabljanje na področju veterine. S pristopom od spodaj navzgor in uporabo inovativnega pristopa k izobraževanju je ta institucija izobrazila novo generacijo veterinarjev za obravnavo posebnih potreb somalijske živinorejske industrije. Kljub nestabilnim razmeram zdaj šteje za uveljavljeno terciarno izobraževalno institucijo, ki je povezana z evropskimi in afriškimi institucijami. 4.4. Delo
organizacij civilne družbe za vključujočo in trajnostno rast Organizacije civilne družbe čedalje bolj
postajajo dejavni akterji na področju gospodarstva s pobudami, ki imajo
učinek na lokalno gospodarstvo, ali s spremljanjem posledic nacionalnih in
mednarodnih gospodarskih politik. Evropska
unija je dolgo podpirala socialno gospodarstvo[14],
ki se raje osredotoča na doseganje socialnega učinka kot pa zgolj na
dobiček. Združenja zadrug, fundacije in
nevladne organizacije se zlasti zavzemajo za spodbujanje podjetništva in
ustvarjanja delovnih mest z mobilizacijo skupnosti na osnovni ravni,
opravljanjem storitev in spodbujanjem dejavnosti za ustvarjanje prihodkov, ki
so namenjene revnim in marginaliziranim. Podobno
je EU med Konferenco Združenih narodov o trajnostnem razvoju podprla navedbe o
organizacijah civilne družbe kot dejavnih akterjih na področju
vključujočega, zelenega gospodarstva, pri čemer je bila
poudarjena pomembnost upoštevanja tako družbenih kot tudi okoljskih dejavnikov
pri spodbujanju gospodarske rasti. Evropska unija bo podprla pobude in
partnerstva organizacij civilne družbe, ki združujejo socialne in gospodarske
ambicije v sektorjih, kot so na primer razvoj podeželja, prehranska varnost,
turizem in kultura, okolje in energetika. Posebno
pozornost bi bilo treba nameniti ustvarjanju delovnih mest in podjetništvu, ki
se odziva na potrebe skupnosti, ker na vključujoč in trajnosten
način spodbuja lokalno gospodarsko rast. V Braziliji je Evropska unija podprla lokalno organizacijo civilne družbe, da bi spodbudila družbeno in gospodarsko vključenost zbiralcev odpadkov v okviru mreže, ki zagotavlja opismenjevanje, usposabljanje na področju poklicnih in vodstvenih znanj, okoljsko izobraževanje o recikliranju, ter tehnično pomoč (pri upravljanju, računovodstvu, trženju, itd.) za njihove zadruge. Ta projekt omogoča povečanje prihodkov posameznih zbiralcev odpadkov, zmanjšuje nepismenost in izboljšuje dostopnost socialne zaščite. Leta 2012 je ta projekt prejel brazilsko nacionalno nagrado za razvojni cilj tisočletja št. 1. Evropska unija bo podprla tudi inovativne
sheme za razširitev dostopa do finančnih storitev za tiste, ki so
izključeni iz tradicionalnih bančnih sistemov, zlasti ženske. Pozornost bo namenjena delu organizacij civilne
družbe na področju spodbujanja in spremljanja družbene odgovornosti
gospodarskih družb, etičnih in trajnostnih poslovnih modelov, agende za
dostojno delo, javno zasebnih partnerstev, pravične trgovine in delovanja
za uravnotežen dostop do naravnih virov in zemlje. 4.5. Časovni
načrti EU za sodelovanje z organizacijami civilne družbe Evropska unija in države članice bi
morale razviti nacionalne časovne načrte za sodelovanje z
organizacijami civilne družbe za izboljšanje učinka, napovedljivosti
in prepoznavnosti delovanja EU, s čimer bi bila zagotovljena doslednost in
sinergija v različnih sektorjih, ki jih pokrivajo zunanji odnosi EU. Ti
časovni načrti so predvideni tudi kot spodbuda za koordinacijo in
izmenjavo najboljših praks z državami članicami in drugimi mednarodnimi
akterji, kar vključuje poenostavitev in uskladitev zahtev za financiranje.
Časovne načrte bi bilo treba
zasnovati na dobrem razumevanju področja delovanja organizacij civilne
družbe in širšega socialno-ekonomskega okvira, znotraj katerega te organizacije
opravljajo svoje naloge[15].
To je predpogoj za bolj strateško sodelovanje Evropske unije na regionalni
ravni, zlasti če je treba opredeliti relevantne zainteresirane strani z
namenom vzpostavitve ali spodbujanja učinkovitih in smiselnih shem
dialoga. Časovni načrti bi morali pri
opredeljevanju primernih načinov delovanja opredeliti dolgoročne
cilje na področju sodelovanja EU z organizacijami civilne družbe in
vključevati dialog, pa tudi operativno podporo. Ta vaja bi morala biti
povezana z načrtovanjem programov zunanje pomoči EU, in sicer z
dvostranskim, regionalnim in tematskim sodelovanjem. Strategije držav na
področju človekovih pravic, ki jih trenutno razvija Evropska unija,
bodo pomembno vodilo. Časovni načrti bi se morali
pripraviti ob upoštevanju stališč civilne družbe, treba bi jih bilo redno
posodabljati in, kadar bi bilo to primerno, bi morali biti javno dostopni, o
njih pa bi bilo treba seznaniti nacionalne organe. 5. ORGANIZACIJE CIVILNE
DRUŽBE V REGIONALNEM IN SVETOVNEM OKVIRU V zadnjih desetletjih se vse bolj uveljavljajo
mednarodne aktivistične skupine, ki se zavzemajo za večstranske norme
in standarde ter jih spodbujajo, poleg tega pa sodelujejo v globalnih mrežah in
svetovnih kampanjah. Dejavne so na
področjih, kot so trgovina, svetovno pravosodje, človekove pravice,
okolje, podnebne spremembe, preglednost, svetovno zdravje in učinkovito
razvojno sodelovanje. Razvoj informacijske in
komunikacijske tehnologije je imel pri rasti in spreminjanju vloge
mednacionalnih mrež ključno vlogo. Organizacije, mreže in zavezništva, ki
delujejo na regionalni in svetovni ravni, bodo prejele podporo za soočanje
z mednacionalnimi in globalnimi izzivi. Evropska unija bo podprla tudi organizacije
civilne družbe, dejavne na evropski in svetovni ravni, ki v sodelovanju in
partnerstvu z lokalnimi organizacijami civilne družbe delujejo na področju
spremljanja usklajenosti politik za razvoj, hkrati pa od mednarodne skupnosti
zahtevajo odgovornost pri izpolnjevanju zavez glede pomoči in prispevajo k
spodbujanju globalne ozaveščenosti državljanov[16] Na ravni Evropske unije je posebna pozornost
namenjena dialogu organizacij civilne družbe z evropskimi institucijami. Komisija bo poleg obstoječih mehanizmov za
posvetovanja o politikah in programih vzpostavila posvetovalno skupino z
več zainteresiranimi stranmi, ki bo organizacijam civilne družbe in
relevantnim akterjem na področju razvoja omogočila dialog z
institucijami EU o njenih razvojnih politikah ter določbah, predlaganih v
tem sporočilu. 6. OBLIKOVANJE PODPORE EU 6.1. V
središču: razvoj zmožnosti Da bi povečale svoj učinek, morajo
lokalne organizacije civilne družbe premagati omejitve zmožnosti, ki obsegajo
vse od omejitev pri tehničnem upravljanju in vodstvenih sposobnostih,
zbiranju sredstev, do upravljanja rezultatov in vprašanj notranjega
upravljanja. Evropska unija bo okrepila svojo podporo
razvoju zmožnosti organizacij civilne družbe, zlasti lokalnim akterjem, ki je
del dolgoročnega, prilagodljivega pristopa na osnovi potreb, pri tem pa bo
posebej poudarila mobilizacijo privržencev in reprezentativnost. Evropska unija bo podprla tudi dolgoročna
in uravnotežena partnerstva za razvoj zmožnosti med lokalnimi in evropskimi
organizacijami civilne družbe. Ta naj bi
temeljila na lokalnih potrebah ter vključevala mentorstvo in
usposabljanje, vzajemno učenje, mreženje in oblikovanje povezav od lokalne
do svetovne ravni. 6.2. Lokalnim
potrebam prilagojeno financiranje Usmerjeno financiranje predstavlja pomemben
element sodelovanja Evropske unije z organizacijami civilne družbe in bi moralo
biti lokalnim organizacijam lažje dostopno. Komisija bo uporabila primerno
kombinacijo načinov financiranja[17],
da bi se na prilagodljiv, pregleden, stroškovno učinkovit in k rezultatom
usmerjen način čim bolje odzvala na čim večji razpon
akterjev, potreb in razmer v državah. Na Zahodnem Balkanu in v Turčiji Evropska unija podpira regionalne mreže organizacij civilne družbe z okvirnimi sporazumi o partnerstvu. S tem omogoča bolj prilagodljiv, dolgoročen programski pristop, ki ob izmenjavi znanja in izkušenj, pridobljenih v okviru različnih razmer v državah, podpira organizacije civilne družbe pri sodelovanju v partnerstvu za razvoj in izvajanje strategij za posamezni sektor. Partnerske organizacije civilne družbe se ob poudarjanju krepitve zmožnosti za analizo, spremljanje in aktivizem na področju reforme politike povezujejo od regionalne do nacionalne ravni in imajo tudi možnost, da vodijo lokalne projekte v manjšem obsegu s ponovno dodelitvijo sredstev organizacijam na osnovni ravni ali drugim organizacijam na ravni skupnosti. 7. SKLEPNE UGOTOVITVE V razvijajočem se mednarodnem okolju in
ob upoštevanju zunanjih politik EU, naj bi predlogi iz tega sporočila
okrepili odnose med EU in organizacijami civilne družbe ter jih prilagodili
trenutnim in prihodnjim izzivom. Predlaga se
nov odziv EU z namenom opolnomočenja zlasti lokalnih organizacij civilne
družbe pri njihovem zavzemanju za demokratično upravljanje in uravnotežen
razvoj. Evropska unija in države članice
s sodelovanjem ustvarjajo edinstven položaj, v katerem lahko z bolj strateškim
sodelovanjem dosežejo večjo usklajenost, doslednost in učinek
delovanja EU. [1] Vključujejo
organizacije civilne družbe, ki lahko temeljijo na članstvu, poslanstvu
ali opravljanju storitev. Med njimi so organizacije na ravni skupnosti,
nevladne organizacije, verske organizacije, fundacije, raziskovalne
institucije, organizacije za enakost med spoloma ter organizacije lezbijk,
gejev, biseksualcev in transseksualcev, zadruge, strokovne in podjetniške
organizacije ter neprofitni mediji. Sindikati in organizacije delodajalcev,
tako imenovani socialni partnerji, tvorijo posebno kategorijo organizacij
civilne družbe. [2] Evropska
unija je od leta 1970 vedno bolj sodelovala z organizacijami civilne družbe
znotraj participativnih političnih okvirov in shem podpore s poudarkom na
udeležbi pri načrtovanju programov EU. Ta pristop se odraža v najnovejšem
Sporočilu Komisije o udeležbi nedržavnih akterjev v razvojni politiki ES
(COM(2002) 598 final). [3] Kakor je bilo
predlagano v okviru nove razvojne politike EU (agenda za spremembe), se bo
dvostransko razvojno sodelovanje EU osredotočilo na največ tri
sektorje v vsaki partnerski državi, viri pa bodo usmerjeni v države, ki jih
najbolj potrebujejo, in sicer v tiste z nestabilnimi razmerami, usmerjeni pa
bodo tudi glede na največji razvojni učinek v smislu zmanjševanja
revščine. [4] Glej
točko 4.5. [5] Strukturirani dialog: http://ec.europa.eu/europeaid/who/partners/civil-society/structured-dialogue_en.htm [6] COM(2011) 637,
sklepi Sveta 9316/12. [7] COM(2011)
303. [8] COM(2010)
660. [9] COM(2011) 638,
sklepi Sveta 9323/12. [10] http://www.aideffectiveness.org/busanhlf4/images/stories/hlf4/OUTCOME_DOCUMENT_-_FINAL_EN.pdf. [11] DEVCO
„Povejte svoje mnenje“ (2012): http://ec.europa.eu/europeaid/how/public-consultations/6405_en.htm. [12] Glej tudi dokument o partnerstvu iz Busana,
naveden v opombi št. 10. [13] To
poimenovanje ne vpliva na stališča o statusu. [14] Glej Ustvarjanje
ekosistema za spodbujanje socialnih podjetij kot ključnih akterjev
socialnega podjetništva in socialnih inovacij (2012): http://ec.europa.eu/internal_market/social_business/docs/COM2011_682_en.pdf. [15] Priporočeni so redni in participativni
načrti, ki upoštevajo raznolikost akterjev ter vključujejo mreže in
platforme na nacionalni / sektorski ravni. [16] V Evropi
Komisija to močno podpira s posebnim programom za izobraževanje in
ozaveščanje o razvoju, ki temelji na akterjih. [17] Evropska unija lahko preuči vse
načine financiranja in pristope, ki jih omogočajo finančni
predpisi. Ti vključujejo projekte, financiranje programov, neposredno
dodelitev donacij, združevanje sredstev, nadaljnje donacije, temeljno
financiranje, omejevanje sredstev, poenostavljene razpise in ponovno dodelitev
sredstev.