EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62012CJ0335
Komisija proti Portugalski
Komisija proti Portugalski
1. Sodni postopek – Ustni postopek – Ponovno odprtje postopka – Obveznost ponovnega odprtja ustnega postopka, da se strankam omogoči vložitev stališč o pravnih vprašanjih, ki jih je v sklepnih predlogih izpostavil generalni pravobranilec – Neobstoj
(Poslovnik Sodišča, člen 83)
2. Lastni viri Evropske unije – Določanje in dajanje na voljo s strani držav članic – Obveznost naknadne izterjave uvoznih dajatev – Neizvožene presežne zaloge sladkorja– Neobstoj ugotovitve in dajanja na razpolago brez razlogov višje sile ali dokončne nemožnosti zbranja brez krivde zadevne države članice – Neizpolnitev obveznosti
(člen 10 ES; Akt o pristopu iz leta 1985, člen 254; uredbi Sveta št. 3771/85, člen 8(3)(c), in št. 1552/89, členi 2, 11 in 17; Uredba Komisije št. 579/86, členi 4, 7 in 8; sklepa Sveta št. 85/257, člena 2(a) in 7, in št. 88/376, člen 2(a))
1. Glej besedilo odločbe.
(Glej točke od 45 do 47.)
2. Država članica, ki Evropski komisiji ne da na razpolago določenega zneska v EUR za dajatve na neizvožene presežne zaloge sladkorja po pristopu k Evropski skupnosti, ne izpolni obveznosti iz člena 10 ES, člena 254 Akta o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske republike in prilagoditvah pogodb, člena 7 Sklepa Sveta 85/257 o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, členov 4, 7 in 8 Uredbe o podrobnih pravilih za zaloge proizvodov v sektorju sladkorja, ki so 1. marca 1986 obstajale v Španiji in na Portugalskem, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije št. 3332/86 ter členov 2, 11 in 17 Uredbe št. 1552/89 o izvajanju Sklepa 88/376 o sistemu lastnih sredstev Skupnosti.
Člen 8(3)(c) Uredbe št. 3771/85 o zalogah kmetijskih proizvodov na Portugalskem namreč določa, da podrobna pravila za izvajanje te uredbe, ki se določijo v skladu s postopki, določenimi z uredbami o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov, med drugim zajemajo pobiranje dajatev, če zadevna oseba ne spoštuje podrobnih pravil odstranitve presežnih proizvodov. Tako Uredba št. 579/86 za izvedbo odstranitve presežnih zalog sladkorja, za katere je bilo ugotovljeno, da obstajajo v državi članici, primarno določa, da je treba te zaloge izvoziti v določenem roku in da je treba v nasprotnem primeru v skladu s členom 7(1) te uredbe plačati znesek, ki ustreza uvoznemu prelevmanu za beli sladkor, ki je veljal 30. junija 1987.
Obremenitev, določena v členu 8(3)(c) Uredbe št. 3771/85 in členu 7(1) Uredbe št. 579/86, pa je druga dajatev, določena v okviru skupne ureditve trgov za sladkor, v smislu člena 2(a) Sklepa 85/257 in člena 2(a) Sklepa 88/376.
Iz tega sledi, da je bila država članica dolžna dati znesek na razpolago Komisiji, ker v skladu s členom 17(2) Uredbe št. 1552/89, na katerega se sklicuje Komisija, države članice Komisiji niso dolžne dati na razpolago zneskov v višini ugotovljenih dajatev samo v primeru, če jih zaradi razlogov višje sile niso mogle zbrati ali če se ugotovi, da brez njihove krivde dolgoročno sredstev ni mogoče zbrati.
(Glej točke 57, 69, 79 in 82.)
Zadeva C‑335/12
Evropska komisija
proti
Portugalski republiki
„Neizpolnitev obveznosti države — Lastna sredstva — Naknadna izterjava uvoznih dajatev — Finančna odgovornost držav članic — Neizvožene presežne zaloge sladkorja“
Povzetek – Sodba Sodišča (peti senat) z dne 17. julija 2014
Sodni postopek – Ustni postopek – Ponovno odprtje postopka – Obveznost ponovnega odprtja ustnega postopka, da se strankam omogoči vložitev stališč o pravnih vprašanjih, ki jih je v sklepnih predlogih izpostavil generalni pravobranilec – Neobstoj
(Poslovnik Sodišča, člen 83)
Lastni viri Evropske unije – Določanje in dajanje na voljo s strani držav članic – Obveznost naknadne izterjave uvoznih dajatev – Neizvožene presežne zaloge sladkorja – Neobstoj ugotovitve in dajanja na razpolago brez razlogov višje sile ali dokončne nemožnosti zbranja brez krivde zadevne države članice – Neizpolnitev obveznosti
(člen 10 ES; Akt o pristopu iz leta 1985, člen 254; uredbi Sveta št. 3771/85, člen 8(3)(c), in št. 1552/89, členi 2, 11 in 17; Uredba Komisije št. 579/86, členi 4, 7 in 8; sklepa Sveta št. 85/257, člena 2(a) in 7, in št. 88/376, člen 2(a))
Glej besedilo odločbe.
(Glej točke od 45 do 47.)
Država članica, ki Evropski komisiji ne da na razpolago določenega zneska v EUR za dajatve na neizvožene presežne zaloge sladkorja po pristopu k Evropski skupnosti, ne izpolni obveznosti iz člena 10 ES, člena 254 Akta o pogojih pristopa Kraljevine Španije in Portugalske republike in prilagoditvah pogodb, člena 7 Sklepa Sveta 85/257 o sistemu virov lastnih sredstev Skupnosti, členov 4, 7 in 8 Uredbe o podrobnih pravilih za zaloge proizvodov v sektorju sladkorja, ki so 1. marca 1986 obstajale v Španiji in na Portugalskem, kakor je bila spremenjena z Uredbo Komisije št. 3332/86 ter členov 2, 11 in 17 Uredbe št. 1552/89 o izvajanju Sklepa 88/376 o sistemu lastnih sredstev Skupnosti.
Člen 8(3)(c) Uredbe št. 3771/85 o zalogah kmetijskih proizvodov na Portugalskem namreč določa, da podrobna pravila za izvajanje te uredbe, ki se določijo v skladu s postopki, določenimi z uredbami o vzpostavitvi skupne ureditve kmetijskih trgov, med drugim zajemajo pobiranje dajatev, če zadevna oseba ne spoštuje podrobnih pravil odstranitve presežnih proizvodov. Tako Uredba št. 579/86 za izvedbo odstranitve presežnih zalog sladkorja, za katere je bilo ugotovljeno, da obstajajo v državi članici, primarno določa, da je treba te zaloge izvoziti v določenem roku in da je treba v nasprotnem primeru v skladu s členom 7(1) te uredbe plačati znesek, ki ustreza uvoznemu prelevmanu za beli sladkor, ki je veljal 30. junija 1987.
Obremenitev, določena v členu 8(3)(c) Uredbe št. 3771/85 in členu 7(1) Uredbe št. 579/86, pa je druga dajatev, določena v okviru skupne ureditve trgov za sladkor, v smislu člena 2(a) Sklepa 85/257 in člena 2(a) Sklepa 88/376.
Iz tega sledi, da je bila država članica dolžna dati znesek na razpolago Komisiji, ker v skladu s členom 17(2) Uredbe št. 1552/89, na katerega se sklicuje Komisija, države članice Komisiji niso dolžne dati na razpolago zneskov v višini ugotovljenih dajatev samo v primeru, če jih zaradi razlogov višje sile niso mogle zbrati ali če se ugotovi, da brez njihove krivde dolgoročno sredstev ni mogoče zbrati.
(Glej točke 57, 69, 79 in 82.)