EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62009CJ0188
Povzetek sodbe
Povzetek sodbe
1. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Odbitek vstopnega davka
(direktivi Sveta 67/227, člen 2, prvi in drugi odstavek, ter 77/388, členi 2, 10(1) in (2), ter 17(1) in (2))
2. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Direktiva 77/388 – Nacionalni ukrepi, ki odstopajo – Pojem
(Direktiva Sveta 77/388, člen 27(1))
3. Davčne določbe – Usklajevanje zakonodaj – Prometni davki – Skupni sistem davka na dodano vrednost – Prepoved pobiranja drugih nacionalnih davkov, ki imajo naravo prometnih davkov – Pojem ,,prometni davki“ – Obseg
(Direktiva Sveta 77/388, člen 33)
1. Skupni sistem davka na dodano vrednost, kot je opredeljen v členu 2, prvi in drugi odstavek, Prve direktive 67/227 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih in v členih 2, 10(1) in (2) ter 17(1) in (2) Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/7, ne nasprotuje temu, da država članica začasno omeji pravico do odbitka vstopnega davka za davčne zavezance, ki niso spoštovali formalnosti knjigovodskega evidentiranja svojih prodaj, če je taka sankcija v skladu z načelom sorazmernosti.
Ker je namreč taka knjigovodska obveznost namenjena zagotovitvi pravilnega pobiranja davka ter preprečevanju goljufij, spada med ukrepe, ki jih države članice lahko sprejmejo na podlagi člena 22(8) Šeste direktive. V teh okoliščinah je treba ta ukrep, kadar se ob nespoštovanju knjigovodske obveznosti davčnemu zavezancu zniža delež odbitka davka za 30 %, šteti za upravno sankcijo, katere odvračalni učinek zagotavlja učinkovitost navedene knjigovodske obveznosti. Vendar pa mora nacionalno sodišče preveriti, ali način določanja zneska sankcije in okoliščine, v katerih se ugotavljajo, preiskujejo in v nekaterih primerih presojajo dejstva, ki jih davčni organ navaja za uporabo navedene sankcije, pravici do odbitka davka na dodano vrednost ne odvzamejo njene vsebine in ogrozijo načela nevtralnosti v zvezi z davčnim bremenom za vse gospodarske dejavnosti. Glede tega se stopnja odtegnitve, ki je omejena na 30 % in ki tako ohranja večino vstopnega davka, ne zdi ne pretirana ne nezadostna za zagotavljanje odvračalnega učinka zadevne sankcije in torej njene učinkovitosti. Poleg tega ta odtegnitev, ki je določena od zneska davka, ki ga mora plačati davčni zavezanec, očitno ni brez vsake povezave s stopnjo gospodarske dejavnosti zadevne osebe. Dalje, ker cilj te sankcije ni odprava knjigovodskih napak, temveč njihovo preprečevanje, pri presoji sorazmernosti te sankcije ni mogoče upoštevati njene pavšalnosti, ki je posledica fiksne 30-odstotne stopnje, in torej neobstoja povezave med njenim zneskom in napakami, ki jih je morebiti storil davčni zavezanec.
(Glej točke 27, 28, od 34 do 37 in 39 ter točko 1 izreka.)
2. Nacionalne določbe, ki določajo, da upravna sankcija, ki se naloži davčnim zavezancem od davka na dodano vrednost, kadar je ugotovljeno, da niso spoštovali obveznosti uporabe registrske blagajne za evidentiranje prometa in dolgovanega davka v svoje knjigovodstvo, niso ,,posebni ukrepi, ki odstopajo“, katerih namen je preprečevanje nekaterih davčnih goljufij ali izogibanj v smislu člena 27(1) Šeste direktive, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/7. Za tak ukrep se ne uporablja navedeni člen 27(1), ker je take narave kot tisti iz člena 22(8) Šeste direktive, na podlagi katerega lahko države članice naložijo še druge obveznosti, za katere menijo, da so potrebne za pravilno pobiranje davka ter preprečevanje goljufij.
(Glej točke od 41 do 43 in točko 2 izreka.)
3. Člen 33 Šeste direktive 77/388 o usklajevanju zakonodaje držav članic o prometnih davkih, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2004/7, ne nasprotuje temu, da se ohranjajo določbe, kot so določbe iz poljskega zakona o davku na blago in storitve, ki določajo upravno sankcijo, ki se lahko naloži zavezancem za davek na dodano vrednost, kadar je ugotovljeno, da niso spoštovali obveznosti uporabe registrske blagajne za evidentiranje prometa in dolgovanega davka v svoje knjigovodstvo.
(Glej točko 49 in točko 3 izreka.)