This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0368
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT): State of Play and Outlook
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT): State of Play and Outlook
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT): State of Play and Outlook
/* COM/2014/0368 final */
SPOROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT): State of Play and Outlook /* COM/2014/0368 final */
Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu,
Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij Program ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT):
Stanje in obeti I.
Uvod Pravna
ureditev Evropske unije ima ključno vlogo pri podpori rasti in delovnih mest.
Podjetja potrebujejo EU, da zagotavlja enake pogoje in spodbuja konkurenčnost.
Javnost od EU pričakuje, da bo zaščitila njene interese, in sicer glede zdravja
in varnosti, kakovosti okolja, pravice do zasebnosti itd. Eno skupno pravilo, ki se uporablja v vseh državah
članicah, je lahko veliko enostavnejše in učinkovitejše kot zapletena mreža
različnih pravil o isti zadevi na nacionalni in regionalni ravni. Izziv pa je
ohraniti enostavnost zakonodaje, tj. da se ne preseže, kar je nujno potrebno za
doseganje ciljev politike, ter da se prepreči prekrivanje delov pravne
ureditve. Evropska
komisija se s tem izzivom sooča s programom ustreznosti in uspešnosti predpisov
(REFIT), ki je zavezan k preprostemu, jasnemu in predvidljivemu regulativnemu
okviru za podjetja, delavce in državljane[1].
Namen tega programa je skrajšati upravne postopke, odpraviti regulativno
obremenitev, poenostaviti in izboljšati pripravo in kakovost zakonodaje, da se
dosežejo cilji politike ter da so prednosti zakonodaje EU povezane z
najmanjšimi stroški in čim manjšo upravno obremenitvijo, ob popolnem
spoštovanju Pogodb, zlasti subsidiarnosti in sorazmernosti. Komisija v okviru programa REFIT redno in sistematično
pregleduje celotno zakonodajo EU, da bi opredelila obremenitev, nedoslednosti
in neučinkovitosti ter korektivne ukrepe. V sporočilu o
programu REFIT[2] iz oktobra 2013 je
Komisija določila daljnosežno agendo. Opredelila je področja, na katerih se
predvidene pobude ne bi nadalje obravnavale. Umaknila je več predlogov, ki jih
je zakonodajalec dolgo časa blokiral, in razveljavila več zakonodajnih aktov.
Skupaj je bilo opredeljenih 100 ukrepov, od tega je bilo polovica novih
predlogov za poenostavitev in zmanjšanje regulativne obremenitve v obstoječi
zakonodaji. Drugi ukrepi so preverjanja ustreznosti in vrednotenja, namenjena
ocenjevanju učinkovitosti in uspešnosti pravne ureditve EU ter pripravi
prihodnjih pobud za zmanjšanje obremenitve. Komisija je izpolnila te
zaveze. Komisija v tem sporočilu poroča o stanju izvajanja programa REFIT in
opredeljuje nove ukrepe. Pojasnjuje tudi, kako nadalje krepi svoja horizontalna
orodja pravne ureditve – oceno učinka, vrednotenje in posvetovanja z
zainteresiranimi stranmi. Prav tako ugotavlja, kako institucije EU, države
članice ter zainteresirane strani iz gospodarstva in civilne družbe prispevajo
k izvajanju te skupne odgovornosti za ustreznost predpisov. Ukrepi programa
REFIT (umiki, spremembe in razveljavitve) povečujejo splošne koristi, ki jih
lahko prinese pravna ureditev na ravni EU, ko nadomesti 28 različnih
nacionalnih ukrepov z enim ukrepom na ravni EU, kar pomeni poenostavitev
regulativnega okolja za podjetja in državljane po vsej Evropi. Sporočilo spremljata
podroben pregled stanja, ki povzema stanje izvajanja vsake posamezne pobude v
okviru programa REFIT, in napoved nadaljnjih ukrepov. Na razsežnost novih
ukrepov vpliva čas, v katerem nastaja to poročilo. Nove zaveze se bodo prenesle
v naslednji mandat, kar je bilo pri njih skrbno upoštevano. II.
Izvajanje
programa ustreznosti in uspešnosti predpisov (REFIT) Hitro in
temeljito izvajanje programa REFIT je prednostna naloga Komisije, velik
napredek pa je bil dosežen pri pripravi predlogov, njihovem sprejetju v
Evropskem parlamentu in Svetu ter njihovem izvajanju v državah članicah. Ti ukrepi so predstavljeni v nadaljevanju. ·
Ukrepi Komisije Večina
zakonodajnih predlogov za poenostavitev in zmanjšanje obremenitve, ki so bili
opredeljeni v sporočilu o programu REFIT iz oktobra lani, bo predvidoma
sprejeta letos[3]. Komisija je že vložila
pomembne predloge za poenostavitev za podjetja, na primer za uvedbo
standardnega obrazca za prijavo DDV v EU[4] in izboljšanje evropskega
postopka[5] v sporih majhne vrednosti, ki čakajo na odločitev
zakonodajalca. Komisija
je uradno odobrila 53 umikov predlogov v obravnavi po posvetovanju s
Parlamentom in Svetom, vključno z vsemi devetimi pobudami v okviru programa
REFIT, med njimi pobude za poenostavitev obveznosti glede DDV, statuta evropske
zasebne družbe[6] ter varstva tal[7]. Komisija se je odločila,
da v tem mandatu ne bo predstavila več predlogov, ki jih je obravnavala[8], pripravlja pa že
predvidene razveljavitve[9]. Začela
so se preverjanja ustreznosti na zakonodajnih področjih odpadkov, zaščite ptic
in habitatov (Natura 2000) ter splošne živilske zakonodaje. To bo osnova za
nadaljnje pobude za poenostavitev in zmanjšanje regulativne obremenitve na
zadevnih področjih, vključno z zmanjšanjem in poenostavitvijo obveznosti
poročanja. Preverjanje ustreznosti splošne živilske zakonodaje: S preverjanjem ustreznosti bodo proučena ključna
načela okvirne uredbe ter njeno izvajanje prek poznejših uredb in drugih
predpisov. Osredotočeno bo na pomen, dodano vrednost EU, uspešnost,
učinkovitost in skladnost. Zajeti bodo tudi vidiki prehranske varnosti.
Preverjanje ustreznosti je primer sodelovanja med Komisijo in državami
članicami pri skupnem vrednotenju[10].
Komisija
uporablja načelo „najprej pomisli na male“[11] ter je tudi sprejela ukrepe za uporabo manj strogih
režimov za MSP in izjeme za mikro podjetja, kadar je to ustrezno. V pregledu
stanja vsebuje izjeme za mikro podjetja in manj stroge režime za MSP 17 ukrepov
v okviru programa REFIT. Poleg tega so se za mikro podjetja zmanjšale
pristojbine za registracijo in dovoljenja na področju kemikalij, zdravja in
varstva potrošnikov. Sporočilo
o programu REFIT iz oktobra 2013 priznava, da je glede na dolgotrajnost
zakonodajnega postopka treba narediti vse, da se zagotovi takojšnje zmanjšanje
obremenitve v obstoječem regulativnem okviru, s posebnim poudarkom na podpori
MSP. To poteka na področju zagotavljanja
informacij o živilih potrošnikom[12],
na primer, kadar nosilci živilske dejavnosti in zlasti MSP težko ugotovijo,
katera pravila (na ravni EU in/ali nacionalni ravni; splošna ali za posamezno kategorijo živil) se uporabljajo v
njihovih posebnih okoliščinah. Komisija je objavila smernice in pripravlja
podatkovno zbirko o zahtevah za označevanje na ravni EU in nacionalni ravni[13]. To naj bi pomagalo nosilcem živilske
dejavnosti, da hitro ugotovijo, katere zahteve veljajo zanje. Sprejemajo
se dodatne pobude za boljšo uporabo spleta, da se poenostavi in izboljša
izvajanje regulativnih zahtev, kar bi koristilo upravam, podjetjem in
potrošnikom. Na podlagi izkušenj z energijskim označevanjem, ki je zdaj enotno
prisotno pri spletni prodaji, se podoben pristop proučuje na primer na področju
zagotavljanja informacij o živilih potrošnikom. Nenazadnje
zakonodaja o zagotavljanju informacij o živilih potrošnikom vključuje tudi
izjeme, manj stroge režime za majhne količine in trgovce na drobno[14] ter določbe o prožnosti,
ki državam članicam omogočajo, da prilagodijo določbe o označevanju posebnim
potrebam MSP[15]. Zakonodaja prav tako
določa en standarden datum začetka uporabe za nove ukrepe v vsakem koledarskem
letu in velikodušne prehodne ukrepe. Vsa ta prizadevanja bi morala prispevati k
izboljšanju izvajanja v okviru veljavnega pravnega okvira. •
Ukrepi
zakonodajalca Zakonodajalec
(Parlament in Svet) je od oktobra 2013 sprejel več pomembnih predlogov za
poenostavitev in zmanjšanje obremenitve: spremenjena direktiva o priznavanju
poklicnih kvalifikacij bo poenostavila postopke priznavanja in lažji dostop do
informacij[16], novi pravni okvir za
javna naročila pa vsebuje ukrepe, s katerimi bo javno naročanje enostavnejše in
upravno manj obremenjujoče, ter spodbuja elektronsko javno naročanje. Nova
uredba o tahografih zmanjšuje upravno obremenitev in izboljšuje izvrševanje z
uvedbo „digitalnih tahografov“, povezanih s satelitskimi navigacijskimi sistemi
in nadzornimi organi. V skladu s posebnim položajem obrtnikov
so vozila, ki tehtajo manj kot 7,5 tone in se uporabljajo znotraj omejenega
območja 100 km od sedeža dejavnosti, izvzeta iz področja uporabe socialnih
pravil in pravil o tahografih. Ti predlogi naj
bi znatno zmanjšali stroške za MSP. Z uredbo o poenostavitvi prospekta in
zahtev za razkritje v zvezi z notranjim trgom vrednostnih papirjev[17] bi na primer prihranili 20 %, tj. med
20 000 in 60 000 EUR na prospekt. Zakonodaja o digitalnih
tahografih[18]
bi pomenila zmanjšanje stroškov za
20 %, tj. za skupaj 415 milijonov EUR. Javna naročila: Nove direktive o javnih naročilih so bile sprejete februarja
letos in se začnejo uporabljati od aprila 2016. Spodbujajo večjo uporabo
elektronskega javnega naročanja ter nadaljnje ukrepe za zmanjšanje regulativne
obremenitve in poenostavitev dostopa MSP z zmanjšanjem zahtev za zagotavljanje
verodostojnih listin in spodbujanjem manj obsežnih javnih naročil. Komisija na primer ocenjuje, da bi se s povečanjem uporabe
samopotrdil lahko zmanjšala upravna obremenitev za podjetja za
169 milijonov EUR[19], skupni prihranki zaradi elektronskega javnega naročanja pa bi
lahko znašali med 5 % in 20 % stroškov javnega naročanja[20]. Hkrati obstajajo
tudi primeri, ko prihrankov stroškov, predvidenih v fazi ocene učinka, ni bilo
mogoče uresničiti zaradi sprememb v zakonodajnem postopku, na primer v zvezi z
registracijo proizvajalcev na področju odpadne električne in elektronske opreme[21]. Zakonodajalec ni podprl poenostavitve v okoljskih
predlogih v zvezi s pošiljkami odpadkov in oceno učinka na okolje[22]. Boj proti zamudam pri
plačilih v trgovinskih poslih, zahteve glede računovodstva podjetij, zbiranje
statističnih podatkov[23],
usklajevanje na področju DDV in poenostavitev obveznosti glede DDV so tudi
področja, na katerih države članice nerade zmanjšujejo obremenitve in to
utemeljujejo s subsidiarnostjo ali dodatnimi nacionalnimi politikami. Poleg tega še
vedno čaka na sprejetje s strani zakonodajalca več pomembnih predlogov za
poenostavitev, ki bi pomenili znatne prihranke: na primer predlog Komisije za
enotni sklop predpisov za izračun osnove za davek od dohodkov pravnih oseb, s
katerim bi se znatno zmanjšali stroški izpolnjevanja davčnih obveznosti za
podjetja, ki poslujejo na enotnem trgu[24]. Obstajajo tudi drugi primeri, ko bi trenutne
razprave v zakonodajnem postopku lahko povzročile zmanjšanje ocenjenih
prihrankov. Na primer, za prihranke za podjetja, ki so ocenjeni v višini
15 milijard EUR letno in vključeni v predlog Komisije za uvedbo
standardiziranega obrazca za prijavo DDV v EU, obstaja nevarnost, da se znatno zmanjšajo,
če bodo sprejete nekatere spremembe, o katerih razpravlja Svet. •
Ukrepi držav članic Države članice imajo pomembno
odgovornost pri pravočasnem izvajanju prava EU in njegovi uporabi v celoti.
Zato so organi držav članic tisti, ki se odločajo za uporabo možnosti za
poenostavitev, ki jih ponuja zakonodaja EU, ter zagotavljajo, da se pravo
EU uporablja na nacionalni, regionalni in lokalni ravni čim bolj učinkovito in
uspešno. Po ocenah naj bi do tretjina upravne obremenitve, povezane z
zakonodajo EU, nastala zaradi nacionalnih izvedbenih ukrepov[25]. Primer
znatnih razlik v praksi držav članic je področje javnih naročil, kjer je bilo v
nedavnem vrednotenju ugotovljeno, da je postopek javnega naročanja običajno
trajal od 11 do 34 tednov, medtem ko se je povprečni strošek, izražen v
ekvivalentu dela v št. oseb/dni, razlikoval za faktor 4 med različnimi državami
članicami[26]. Drugi primer zadeva postopek
presoje vplivov na okolje, ki v državah članicah traja povprečno od manj kot 5
mesecev do 27 mesecev, povprečni neposredni stroški za nosilce pa znašajo od
manj kot 4 000 EUR do 200 000 EUR na projekt. V
začetku leta 2014 je začelo veljati več predlogov za poenostavitev na
področjih uveljavljanja pravic intelektualne lastnine s strani carinskih
organov in zbiranja elektronskih odpadkov (odpadne električne in elektronske
opreme). Z uredbo o pravicah intelektualne lastnine[27]
se bodo zmanjšali upravna obremenitev in stroški ter izboljšalo obvladovanje
tveganja in uveljavljanje pravic intelektualne lastnine. Direktiva o odpadni
električni in elektronski opremi[28]
določa izvzetje malih trgovcev na drobno iz obveznosti zbiranja električnih in
elektronskih odpadkov. Pomembno je, da vse države članice v celoti izvajajo in
izkoristijo določbe o poenostavitvi in zmanjšanju obremenitve iz teh predlogov. Vendar pa
obstajajo številni primeri, ko države članice ne uporabijo možnosti za
poenostavitev, ki jih ponuja zakonodaja EU, ali pa dodajo breme z
nacionalnimi predpisi na področjih, ki jih pravila EU ne zajemajo neposredno.
Tako je na primer na področju varnosti hrane, kjer se ne uporabljajo vedno manj strogi
režimi, ki so na voljo za manjše obrate[29], na področju cestnega tovornega prometa, kjer nekatere nacionalne zahteve za beleženje
časa vožnje za lahka gospodarska vozila na področjih, ki jih ne zajema pravo
EU, povečujejo regulativno obremenitev za mala podjetja[30],
in na področju zahtev glede računovodstva podjetij[31].
MSP lahko imajo znatne koristi tudi, če države članice v celoti izkoristijo
prožnost, ki je dovoljena v skladu z uredbo o načinu zagotavljanja informacij o
živilih potrošnikom. Komisija bo spremljala izvajanje teh in vseh drugih
ukrepov v okviru programa REFIT s strani držav članic ter vključila opis stanja
v naslednjo izdajo pregleda stanja programa REFIT, načrtovano za leto 2015[32]. Medtem ko
Komisija tesno sodeluje z državami članicami pri izvajanju na vseh področjih
pravnega reda, se je spremljanje horizontalnih regulativnih učinkov razvijalo
hkrati z vse večjim osredotočanjem na ustreznost predpisov. Začelo se je na
primer v okviru naslednika programa za zmanjševanje upravnih obremenitev
(ABR +), kjer Komisija spremlja, kako so se države članice odločale pri
izvajanju 12 najbolj napredovanih prednostnih ukrepov[33],
sprejetih med letoma 2007 in 2012 v okviru Akcijskega programa za zmanjševanje
upravnih obremenitev[34]. Namen tega pregleda je,
da se izmenjajo najboljše prakse pri izvajanju in preveri, ali je bilo ocenjeno
zmanjšanje upravne obremenitve doseženo na terenu. Prve ugotovitve kažejo, da
se ocene prihrankov lahko potrdijo v nekaterih državah članicah na področju
Intrastata, analize industrijske proizvodnje in digitalnega tahografa. Vendar
je bilo težavno dobiti dovolj doslednih kvantitativnih podatkov in statistike,
prav tako je bilo prejetih razmeroma malo primerov najboljše prakse pri
izvajanju in možnosti za nadaljnjo poenostavitev na nacionalni ravni. Skupina
nacionalnih strokovnjakov za oblikovanje predpisov na visoki ravni je izrazila
močno podporo temu sodelovanju med Komisijo in državami članicami pri spremljanju
praktičnega učinka pravne ureditve EU na kraju samem. Komisija še naprej
sodeluje z državami članicami in zainteresiranimi stranmi pri zagotavljanju
zanesljivejših informacij o učinkih pravne ureditve EU. Rezultati tega dela
bodo vključeni v naslednji pregled stanja programa REFIT. III.
Prihodnje pobude
v okviru programa REFIT Da bi
zakonodaja EU ostala ustrezna svojemu namenu, so potrebna nenehna prizadevanja.
Zato Komisija izvaja program REFIT kot tekoči program ter je nedavno posodobila
analizo in pregled usklajenosti prava EU, kar je prvič izvedla leta 2013 v
okviru programa REFIT. Pripombe in predlogi različnih zainteresiranih strani,
prejeti od oktobra 2013 v zvezi z agendo Komisije za program REFIT so se
prav tako upoštevali[35]. Na podlagi
te analize Komisija meni, da so nove pobude za poenostavitev in zmanjšanje
obremenitve utemeljene na več področjih. Te pobude vključujejo poenostavitev
zakonodaje EU o osebnih dokumentih in potnih listinah, razvoj nove celostne
strukture za statistiko podjetij (glej spodaj), razširitev sistema „vse na enem
mestu“ na področju DDV za vse dobave podjetja potrošniku[36] skupaj z razvojem spletnega portala EU za DDV za
obveščanje podjetij o nacionalnih in evropskih pravilih o DDV ter kodifikacijo
zakonodaje o seznamih tretjih držav za vizumske obveznosti[37]. Nova struktura za statistiko podjetij EU: Komisija si prizadeva
za racionalizacijo referenčnega okvira in poenostavitev zbiranja podatkov za
statistiko podjetij. V odgovor na
pritožbe podjetij se je začel projekt o statistiki o trgovini znotraj EU
(SIMSTAT). Pri tem se bodo
preskusile nove tehnike zbiranja podatkov, ki bi morale izboljšati uporabo
zbranih statističnih podatkov, s čimer bi se poenostavile in zmanjšale
obveznosti poročanja za podjetja. Ta stroškovno učinkovit pristop bi se lahko
uporabil na drugih statističnih področjih (na primer statistikah o
večnacionalkah, mednarodni trgovini s storitvami in neposrednih tujih naložbah)
ter bo uveden, če bodo preskusi v okviru širše okvirne uredbe o vključitvi
statistike podjetij (FRIBS) pozitivni. Komisija bo pripravila tudi
razveljavitve zakonodaje na drugih področjih: energijsko označevanje[38],
prevoznine in pogoji[39],
skupna kmetijska politika ter v zvezi z standardiziranim poročanjem na področju
okolja. Komisija poleg tega pregleduje
tudi ustreznost pravnega reda na področju policijskega in pravosodnega
sodelovanja v kazenskih zadevah, da bi opredelila akte, ki bi se lahko
razveljavili na podlagi izteka prehodnega obdobja, določenega v Pogodbah[40]. Komisija meni, da je dobro zakonodajno
upravljanje, če se umaknejo predlogi, ki ne napredujejo v zakonodajnem
postopku, da se omogoči nov začetek ali alternativni načini za doseganje
želenega zakonodajnega namena. Po
natančnem pregledu vseh predlogov v obravnavi pri zakonodajalcu so bili
opredeljeni še nadaljnji predlogi, ki so bodisi zastareli bodisi brez podpore
zakonodajalca in bi jih bilo zato treba predlagati za umik. Ti vključujejo predloge o odškodninskih shemah
za vlagatelje, pristojbinah za varovanje v letalstvu, nosečih delavkah[41], odškodninskem skladu za škodo zaradi onesnaženja z
nafto in izvzetju mikro podjetij iz nekaterih določb o higieni živil, čeprav bi
slednji omogočil znatne koristi za mala podjetja[42]. Glede na časovne omejitve v zvezi z
novim zakonodajalcem se bo sedanja Komisija v letu 2014 osredotočila na
ključna vprašanja. Komisija je pregledala
razpored svojih načrtov in se odločila, da obdrži le najpomembnejše točke. Nazadnje namerava Komisija
srednjeročno sprožiti več novih vrednotenj in preverjanj ustreznosti izvajanja
obstoječe pravne ureditve EU ter uporabe pogodbenega prava, vključno o varstvu
potrošnikov pri časovnih zakupih, poznih plačilih, pravnem okviru za
predpakiranje, sistemu modelov v EU, direktivah o prospektu, uporabi načela
vzajemnega priznavanja za izboljšanje njegovega izvajanja na notranjem trgu[43],
zajemanju in shranjevanju ogljikovega dioksida, emisijah CO2 iz lahkih
gospodarskih vozil in osebnih vozil, telekomunikaciji ter zakonodaji o
nedovoljenem vstopu, tranzitu in prebivanju[44]. Na drugih ključnih
področjih, kjer so v pripravi širši pregledi politik, kot je digitalni enotni
trg, bo treba opredeliti preostale ovire ter oceniti stroške regulativnega
okvira in možnosti za njegovo poenostavitev[45]. Tovrstni pregledi imajo jasen vidik programa REFIT. Vse nove
pobude so okvirno določene v delovnem dokumentu služb Komisije, v delovnem
programu Komisije za leto 2015 pa še niso potrjene. Zakonodaja na področju kemikalij: Komisija meni, da so potrebna nadaljnja prizadevanja
na ravni EU, držav članic in zainteresiranih strani, da bi še olajšali
izvajanje zakonodaje o kemikalijah, zlasti uredbe REACH, ter razmislili, na
katerih posameznih področjih je mogoče poenostaviti pravila in zmanjšati
obremenitev. To je treba storiti tako, da se doseže
visoka raven varovanja zdravja in okolja ter hkrati ohranijo konkurenčnost in
inovativnost evropske industrije na tem področju ter prosti pretok blaga na
notranjem trgu. Komisija je po
pregledu uredbe REACH[46]
leta 2013 opredelila nekatere potrebne prilagoditve, vendar je ocenila, da
je delovanje te zakonodaje pozitivno in da je v tem trenutku ni treba
spreminjati. Komisija kljub temu
priznava, da je treba zmanjšati finančno in upravno obremenitev MSP zaradi
uredbe REACH ter izboljšati njeno izvajanje na vseh ravneh. V ta namen je bilo
izvedenih že več korektivnih ukrepov, vključno z znatnim znižanjem pristojbin.
Leta 2014 se sprejemajo novi ukrepi:
posebna pomoč za MSP, da izpolnijo rok (leta 2018) za registracijo
proizvodnje v majhnih količinah; opredelitev učinkovitejših načinov za
upravljanje snovi, ki vzbujajo veliko zaskrbljenost, in za opredeljevanje
alternativ nevarnim kemikalijam; izboljšanje komunikacije z MSP ter analiza učinkov uredbe REACH na MSP ter na
konkurenčnost in inovacije. Srednjeročno se preučujejo še drugi ukrepi za
izboljšanje postopka avtorizacije kemičnih snovi, da bi postal predvidljivejši
za podjetja. Ti ukrepi vključujejo na primer zmanjšanje pogostosti
sprememb seznama snovi, za katere je treba pridobiti avtorizacijo,
poenostavitev postopka avtorizacije za nekatere posebne primere z nizkim
tveganjem ter večje upoštevanje socialno-ekonomskih učinkov, ko se nove snovi
vključujejo na seznam snovi, za katere je potrebna avtorizacija[47]. Pomembno je, da industrija in države članice aktivno sodelujejo
pri izvajanju uredbe REACH. To bi lahko na primer vključevalo povečanje
zmogljivosti nacionalnih služb za pomoč uporabnikom in/ali gospodarskih
zbornic, ki svetujejo o izvajanju uredbe REACH, ter zagotavljanje višje stopnje
usklajevanja med državami članicami in znotraj njih. Leta 2014 bo
uveden nov sveženj pobud o ustreznosti predpisov v kemijskem sektorju, vključno
z oceno kumulativnih stroškov in preverjanjem ustreznosti najpomembnejše
zakonodaje o kemikalijah, razen uredbe REACH. Zaključki različnih sklopov tega dela, vključno s tekočimi
vrednotenji zakonodaje o varnosti in zdravju pri delu ter rezultati prejšnjega
pregleda uredbe REACH, bodo zagotovili celovito sliko in pregled vseh
nadaljnjih možnosti za izboljšanje ustreznosti predpisov na tem področju. Komisija
vabi zainteresirane strani in države članice, naj skupaj razmislijo o teh
vprašanjih in prispevajo k poročilu o pregledu stanja, ki je predvideno za
leto 2016. IV.
Horizontalni
ukrepi Program REFIT je
del širše politike Komisije za pametno pravno ureditev, ki vključuje tudi
orodja pravne ureditve za oceno učinka, posvetovanje z zainteresiranimi stranmi
in vrednotenje. Komisija je zavezana k nadaljnji
krepitvi teh instrumentov in drugih horizontalnih ukrepov, vključno z večjim
poudarkom na oceni stroškov in koristi pravne ureditve ter zmanjšanju upravnih
obveznosti, kot so zahteve glede poročanja[48]. •
Ocena učinka Sistem Komisije
za oceno učinka se uporablja v zgodnji fazi cikla politik, ko se razvijajo novi
predlogi, da nastane z dokazi podprta podlaga za informirano oblikovanje
politik in se zagotovi skladnost predlogov Komisije z načeli subsidiarnosti in
sorazmernosti. Sistem se od svoje vzpostavitve
leta 2002 nenehno krepi in izboljšuje, na primer z objavo revidiranih
smernic leta 2009 in dopolnilnih smernic na različnih področjih
(konkurenčnost in mikro podjetja, temeljne pravice, socialni in ozemeljski
učinki). Z dokazi podprta podlaga (boljši
podatki in znanstvena mnenja) se v postopku ocene učinka nenehno krepi. Da
bi Komisija omogočila hiter pregled rezultatov ocene učinka, vključno s
koristmi in stroški, je leta 2013 v svojih poročilih o oceni učinka uvedla
standardiziran dvostranski povzetek.
Komisija se je na podlagi pridobljenih izkušenj (več kot 350 ocen učinka od
leta 2010) zavezala, da bo posodobila smernice za oceno učinka ter zbrala
mnenja zainteresiranih strani prek javnega posvetovanja, ki se bo začelo
junija 2014. •
Naknadno
vrednotenje S sistematičnim
naknadnim vrednotenjem pravne ureditve EU se preverja, ali so bili doseženi
pričakovani rezultati in učinki pravne ureditve EU. Načrtovanje vrednotenj se
je izboljšalo, odkar je objavljeno na portalu Europa[49].
Da bi Komisija še dodatno okrepila politiko in prakso vrednotenja, je med
novembrom 2013 in februarjem 2014 izvedla javno posvetovanje o svojih
novih smernicah za vrednotenje. Rezultati bodo vključeni v prihodnjo revizijo
smernic za vrednotenje[50]. Te bodo zajemale tudi
preverjanja ustreznosti, ki so bila uvedena leta 2010 kot obsežna
vrednotenja politik, s katerimi se ocenjujejo skladnost in doslednost med
področji pravne ureditve in znotraj njih ter ustreznost širšega regulativnega
okvira za celotno področje politike svojemu namenu. Preverjanja ustreznosti so
se doslej zaključila na več področjih politike, kot so okolje (politika EU na
področju sladkih voda), politika zaposlovanja in socialna politika (obveščanje
zaposlenih in posvetovanje z njimi), industrijska politika (homologacija
motornih vozil) in prevoz (notranji letalski trg)[51],
ter lahko sprožijo pripravo več zakonodajnih predlogov za poenostavitev in
zmanjšanje obremenitve[52]. •
Posvetovanje z
zainteresiranimi stranmi Dialog z državljani, socialnimi partnerji in drugimi
zainteresiranimi stranmi iz gospodarstva in civilne družbe pomaga zagotoviti,
da je priprava prava EU pregledna, dobro usmerjena in usklajena. Posvetovanje s
socialnimi partnerji in drugimi zainteresiranimi stranmi je zapisano v Pogodbah
ter je še posebej pomembno pri odkrivanju vprašanj sorazmernosti in
subsidiarnosti[53]. Komisija izvaja
posvetovanja v vseh fazah cikla politik. Za nadaljnjo krepitev kakovosti,
obsega in usmerjenosti posvetovanj bo Komisija še naprej skrbela za izboljšanje
načrtovanja posvetovanj, in sicer s pripravo strategij posvetovanja v fazi
priprave politik in nadaljnjim objavljanjem načrtovanih vrednotenj. Izdala bo
notranje smernice za pomoč in podporo službam Komisije pri izvajanju
posvetovanj z zainteresiranimi stranmi zunaj institucij EU, da bi se izboljšala
kakovost posvetovanj. Preden Komisija sprejme te smernice, bo o njih potekalo
javno posvetovanje. Komisija si bo tudi še naprej
prizadevala, da bi razširila posvetovanja na dodatne ciljne skupine, in sicer s
pomočjo večje jezikovne dostopnosti v skladu s proračunskimi omejitvami. Komisija bo okrepila uporabo posvetovanj pri
vrednotenjih in preverjanjih ustreznosti ob uporabi minimalnih standardov za
posvetovanja, kot se trenutno uporabljajo za ocene učinka[54].
Komisija bo priporočila, naj jih agencije uporabljajo pri posvetovanjih.
Komisija prav tako preučuje, kako naj
izboljša javna posvetovanja o izvedbenih in delegiranih aktih. Komisija
bo sprejela ukrepe za izboljšanje povratnih informacij. Zainteresirane strani se že lahko odzovejo na načrtovana
posvetovanja na strani „Vaš glas v Evropi“[55] in na časovne načrte, ki jih Komisija objavi kot prve
znake svojih zakonodajnih namer. Pred kratkim je bil vzpostavljen elektronski
sistem obveščanja[56]. Prizadevanja bodo usmerjena v izboljšanje spletišč
za lažje pošiljanje teh pripomb in povratnih informacij. Posamezni
odgovori zainteresiranih strani bodo običajno objavljeni v 15 delovnih dneh po
zaključku posvetovanja, zbirno poročilo pa bo objavljeno najpozneje ob
sprejetju predloga Komisije. Nekatere države članice tudi sistematično zbirajo
pripombe in predloge zainteresiranih strani, ki bi lahko veliko prispevali k
prizadevanjem Komisije za ustreznost predpisov na evropski ravni. Komisija
prav tako namerava pripraviti predloge za večji dostop do socialnih partnerjev
in zainteresiranih strani, zlasti MSP, s pomočjo neposrednih stikov na
konferencah v državah članicah ter posvetovanj prek evropskih in nacionalnih
združenj MSP in Evropske podjetniške mreže. •
Merjenje
stroškov in koristi pravne ureditve Merjenje stroškov in koristi je pomemben
vidik pametne pravne ureditve. Komisija je nedavno objavila rezultate zunanje
študije o metodah ocenjevanja stroškov in koristi pravne ureditve, ki se bodo
uporabili pri posodobitvi smernic za oceno učinka[57]. Na merjenje stroškov in koristi pravne
ureditve so osredotočena tudi preverjanja ustreznosti in naknadna vrednotenja. Za oceno različnih stroškov pravne ureditve, ki jih
imajo določene industrijske panoge, Komisija izvaja ocene kumulativnih
stroškov. Oceni kumulativnih stroškov za jeklarsko
industrijo in industrijo aluminija sta že zaključeni[58], začela se je ocena
kumulativnih stroškov za kemično industrijo, več dela pa se načrtuje za panoge,
ki temeljijo na gozdarstvu, za keramično in steklarsko industrijo ter za
gradbeno industrijo. Ocene kumulativnih stroškov zagotavljajo ocene različnih
ključnih stroškovnih dejavnikov za celotno industrijo. Ker imajo ocene kumulativnih stroškov omejen obseg in se
osredotočajo na stroške pravne ureditve, ne pa na koristi, ne morejo biti edina podlaga za priporočila glede politik. Njihovi
rezultati bodo vključeni v vrednotenja, preverjanja ustreznosti in ocene
učinka. Merjenje
stroškov pravne ureditve na ravni EU predstavlja posebne izzive, saj so
ocenjeni stroški zakonodajnih predlogov, ki jih poda Komisija, pogosto
spremenjeni s spremembami med potekom zakonodajnega postopka in so odvisni od
odločitev držav članic glede izvajanja. To pomeni, da morata Parlament in Svet
posodobiti oceno stroškov in koristi, če se predlogi v zakonodajnem postopku
spremenijo[59]. Poleg
tega je točnost merjenja stroškov in koristi v ocenah učinka in naknadnih
vrednotenjih odvisna od kakovosti podatkov, ki jih predložijo države članice,
socialni partnerji in zainteresirane strani. Naknadna ocena
dejanskih stroškov lahko pokaže znatno odstopanje od predhodne ocene. Stroški
so lahko precenjeni, kot so lahko precenjeni prihranki stroškov[60]. Komisija v naknadnem vrednotenju vse bolj proučuje, v
kolikšni meri se dejanski stroški in koristi ujemajo z ocenami iz prejšnjih
ocen učinka. •
Zahteve glede
poročanja Zmanjšanje regulativne
obremenitve je mogoče doseči z izboljšanjem učinkovitosti, skladnosti in
doslednosti ter zmanjšanjem zahtev glede poročanja[61]. Pri pripravi novih predlogov si Komisija
prizadeva čim bolj zmanjšati zahteve glede poročanja in uskladiti različne
zahteve. Pri ukrepih za racionalizacijo in konsolidacijo zahtev glede poročanja
bi morala sodelovati Parlament in Svet, saj se zahteve glede poročanja pogosto
dodajo v zakonodajnem postopku[62]. Preglede bi bilo treba
izvesti tudi na nacionalni, regionalni in lokalni ravni, da se opredelijo
obveznosti, ki presegajo zahteve iz zakonodaje EU. Komisija
je o poročanju Komisiji in s strani Komisije izvedla preglede na področjih
okolja[63] ter zdravja in varnosti
pri delu[64].
Področja, na katerih so bile zahteve glede poročanja racionalizirane,
vključujejo kohezijsko politiko in energetiko[65]. To delo se lahko v letu 2015 razširi na druga področja. V.
Ustreznost predpisov: skupni cilj Komisija
pozdravlja zanimanje držav članic in zainteresiranih strani za program REFIT
ter zlasti podporo Evropskega sveta in Evropskega parlamenta[66].
Odkar je
Komisija oktobra lani objavila agendo programa REFIT, je prejela številne
pripombe, predloge in prispevke od držav članic[67]
in zainteresiranih strani. Upoštevali so se leta 2014 pri posodobitvi
pregleda usklajenosti predpisov v okviru programa REFIT in so objavljeni na
spletišču Komisije o pametni pravni ureditvi, da se lahko upoštevajo v nadaljnjem
skupnem razmisleku, razpravah in ukrepanju.[68] Komisija pozdravlja tudi potrditev s
strani zainteresiranih strani iz gospodarstva in civilne družbe, da je
ustreznost predpisov potrebna in pomembna.
Kot odgovor na pomisleke, ki so jih izrazile nekatere zainteresirane strani,
Komisija ponovno poudarja, da program REFIT ne posega v postavljene cilje
politike ali ogroža zdravja in varnosti državljanov, potrošnikov, delavcev ali
okolja. Pomembno je ozaveščanje, da se lahko vse zainteresirane strani
seznanijo s koristmi programa REFIT, tj. da si Komisija prizadeva
zagotoviti učinkovito in uspešno zakonodajno ukrepanje EU na ustrezni ravni z
jasno dokazano dodano vrednostjo EU. Izkušnje pri
izvajanju programa REFIT kažejo, da lahko ustreznost predpisov samo skupaj
dosežejo evropske institucije, države članice (na nacionalni, regionalni in
lokalni ravni) ter zainteresirane strani iz gospodarstva in civilne družbe.
Ustreznost predpisov bi morala biti obravnavana prednostno, vse institucije EU
pa bi morale oceniti učinke svojih odločitev o politikah, in sicer v
pripravljalni fazi ali v zakonodajnem postopku. Sodelovanje z državami
članicami je ključno za zbiranje podatkov in oceno, ali je zakonodaja EU imela
pričakovane učinke. Tudi nacionalni
parlamenti imajo svojo vlogo pri zagotavljanju informacij Komisiji v zgodnji
fazi cikla oblikovanja politik in pri pregledu predlogov Komisije v okviru
mehanizma za preverjanje subsidiarnosti[69]. Prispevki socialnih partnerjev,
zainteresiranih strani, nevladnih organizacij in splošne javnosti so prav tako
bistvenega pomena za ohranitev zagona glede pametne pravne ureditve. To skupno
prizadevanje sta v zadnjih letih podpirali skupina na visoki ravni za boljšo
pravno ureditev in skupina na visoki ravni za upravne obremenitve s svojimi
prispevki k agendi za pametno pravno ureditev. Komisija meni, da je to podporo
in strokovno znanje najbolj koristno združiti v eno skupino s spremenjenim
mandatom, ki bi ocenila učinek pravne ureditve EU na terenu v državah članicah,
s čimer bi prispevala k rezultatom, ki se letno objavijo v okviru pregleda
stanja programa REFIT. S svojim delom bi prav tako lahko prispevala k
opredelitvi področij pravne ureditve, primernih za vrednotenje, ter k
vrednotenjem in preverjanjem ustreznosti v zvezi z izbranimi ključnimi
vprašanji. Predlog za ustanovitev nove skupine na visoki ravni, ki bi
spremljala delo v prihodnosti, bo vložen v naslednjih mesecih. VI.
Sklepi in obeti Komisija je od decembra 2012
dejavna z zvezi s svojimi zavezami glede ustreznosti predpisov. V tem sporočilu so predstavljeni rezultati,
doseženi v okviru programa REFIT, ter izpostavljena področja, na katera je
treba usmeriti prizadevanja v prihodnosti. Na podlagi dosedanjih izkušenj pri izvajanju programa REFIT so
mogoča naslednja spoznanja. Prvič, za pametno pravno ureditev in ustreznost predpisov so
potrebne trdna politična zavezanost in z njo povezane prilagoditve politik in
postopkov na vseh ravneh – znotraj Komisije, med evropskimi institucijami in
znotraj držav članic. Ustreznost predpisov ni enkratna „hitra rešitev“ ali
preprosto črtanje stvari s seznama. Zahteva namreč, da imajo uprave mandat in
so usposobljene, da oblikujejo politike na podlagi dokazov z dejavnim
sodelovanjem socialnih partnerjev in zainteresiranih strani v vse fazah cikla priprave
politik (od ocene učinka za naknadnega vrednotenja). Drugič, treba je pregledati regulativne postopke. Odbor za oceno
učinka zagotavlja pomembno funkcijo nadzora kakovosti. Podpirajo ga postopkovna
pravila, ki zagotavljajo, da se lahko kolegiju v obravnavo predložijo samo
tisti predlogi, ki jih spremlja tehtna ocena učinka. Evropski parlament in vse
večkrat Svet zagotavljata dodatno raven pregleda, saj ocenjujeta trdnost ocene
učinka Komisije. Ta je edinstven položaj – nadzor kakovosti in preverjanja, kot
ju pozna Evropska komisija, v takem obsegu uporablja ali se jim podvrže le malo
regulativnih organov ali uprav. Nekateri predlagajo, da bi bilo treba
ustanoviti dodaten zunanji subjekt za nadzor kakovosti. Komisija se ne strinja
s to zamislijo, ker bi to poseglo v njeno vlogo pri oblikovanju politik in
zakonodaje – da bi Komisija lahko oblikovala dobre, zelo uravnotežene predloge,
mora izvajati ocene učinka sama. Ko Komisija objavi svoje ocene, so te na voljo
za pregled in pripombe javnosti v celoti. Tretjič, izkušnje kažejo, da je količinska opredelitev (pregled
stroškov in koristi) nujen del presoje pravne ureditve. Vendar je treba
upoštevati tudi njene omejitve. Komisija sistematično preučuje stroške in
koristi v svojih ocenah učinka, ki zajemajo gospodarske, socialne in okoljske
učinke na celosten način. Te elemente količinsko opredeli, kadar je to mogoče.
Niti izračun stroškov niti izračun koristi nista eksaktna znanost. Pogosto
potrebni podatki niso na voljo. Pričakovani stroški in koristi najbolj zaželene možnosti, ki
izhaja iz ocene učinka, se bodo povečali ali zmanjšali, odvisno od odločitev,
ki jih sprejmejo Evropski parlament in Svet v zakonodajnem postopku ter države
članice pri izvajanju. Dejanski stroški se lahko izračunajo samo naknadno. Zato
bi moral biti eden od poudarkov programa REFIT količinsko opredeljevanje
stroškov in koristi v največjem možnem obsegu v celotnem regulativnem ciklu z
uporabo tehtnih okvirov za spremljanje in vrednotenje, ki bi se pregledali in
prilagodili ob vsaki pomembni reviziji zakonodaje, kar bo zagotovilo
razpoložljivost potrebnih podatkov za ocenjevanje dejanskih stroškov in
koristi. Četrtič, potreba po pravni varnosti in predvidljivosti ter čas, ki
je potreben za spremembo zakonodaje na ravni EU, govorita proti hitrim
popravkom in privlačnim shemam za zmanjšanje zakonodaje. Vsaka sprememba nekaj
stane in stroški prehoda zaradi sprememb se ne upoštevajo vedno dovolj. Stroške
prehoda je treba natančno primerjati s stroški neukrepanja. Petič, odkritje nepotrebne obremenitve in stroškov za tiste, ki
jih zakonodaja neposredno zadeva, je lahko pomembno dopolnilo h količinski
opredelitvi. Posvetovanja in razprave so zato bistvenega pomena. Komisija bo ob upoštevanju teh
ugotovitev in usmerjenosti v prihodnost še naprej dajala prednost zagonu glede
ustreznosti predpisov in ga ohranjala.
Tudi v prihodnje bo osredotočena na področja z veliko dodano vrednostjo EU ob
upoštevanju načel subsidiarnosti in sorazmernosti. V prihodnjih mesecih
bo zaključila priprave za revizijo smernic za oceno učinka, posvetovanje z
zainteresiranimi stranmi in vrednotenje. Program REFIT bo trdno zakoreninila v postopke in prakse Komisije.
Komisija bo še naprej tesno sodelovala s Parlamentom
in Svetom, da zagotovi, da se koristi poenostavitve in zmanjšanja obremenitve
potrdijo v zakonodajnem postopku, zakonodajalca in vse države članice pa
poziva, naj razvijejo zadostne zmogljivosti, da prispevajo k tem prizadevanjem
na svojih zadevnih področjih, in izvedejo predhodne ocene učinka večjih
sprememb predlogov Komisije v zakonodajnem postopku[70]. Komisija bo prav tako še naprej sodelovala z
državami članicami in zainteresiranimi stranmi, zlasti v okviru programa
ABR +, da se potrdijo ocenjeni prihranki stroškov, opredelijo najboljše
prakse izvajanja ter izboljšata kakovost in zbiranje podatkov o stroških in
koristih pravne ureditve, ki so potrebni za oceno učinka pravne ureditve EU na
terenu[71]. Sodelovanje med Evropsko
Komisijo in državami članicami pri vrednotenju in ocenjevanju stroškov in
koristi pravne ureditve bi bilo treba okrepiti. Potrebna bi bila skupna
prizadevanja pri ocenjevanju izvajanja zakonodaje EU na nacionalni, regionalni
in lokalni ravni. Letošnji nov mandat Parlamenta in Komisije daje
možnost vsem institucijam EU, da okrepijo svojo zavezanost pametni pravni
ureditvi in ustreznosti predpisov. Komisija poziva socialne
partnerje in zainteresirane strani k predložitvi prispevkov, podatkov in
dokazov o stanju in obetih programa REFIT, predstavljenih v tem sporočilu in
spremnem delovnem dokumentu služb Komisije. [1] SWD(2013) 401 final z dne 1. avgusta 2013. [2] COM(2013) 685 final z dne 2. oktobra 2013. [3] Od skupaj 23 predlogov, h katerim se je Komisija zavezala za
poenostavitev in zmanjšanje regulativne obremenitve, sta bila 2 sprejeta
leta 2013, 15 pa jih je predvidenih za sprejetje leta 2014. [4] COM(2013) 721. [5] COM(2013) 794. [6] Predlog za družbo z enim družbenikom, ki je bil sprejet
9. aprila 2014, povzema veliko elementov tega prvotnega predloga. [7] Drugi predlogi, umaknjeni v okviru
programa REFIT, so vključevali predlog glede informacij za širšo javnost o
zdravilih, predlog za uredbo o evropski statistiki o varnosti pred kriminalom,
predlog o pravnem varstvu modelov, predlog o patentu Skupnosti (predlog je bil
spremenjen v okrepljeno sodelovanje) in predlog v zvezi z vozniškimi dovoljenji
s funkcionalnostjo vozniške kartice. [8] Ti predlogi so se nanašali na področja zdravja in varnosti pri delu
za frizerje, kostno-mišičnih obolenj, tobačnega dima v okolju ter rakotvornih
in mutagenih snovi. [9] Te vključujejo zakonodajo o razvrščanju, pakiranju in označevanju
nevarnih pripravkov, znanstvenem sodelovanju pri vprašanjih v zvezi z živili,
statistiki jekla, sodelovanju med finančnimi obveščevalnimi enotami ter
naknadnem opremljanju težkih tovornih vozil z ogledali. [10] To delo spremlja skupina na visoki ravni za boljšo pravno ureditev,
ki jo sestavljajo nacionalni strokovnjaki s tega področja. Skupina sodeluje s
Komisijo pri pregledu in razvoju agende za pametno pravno ureditev na ravni EU
in na nacionalni ravni. [11]
http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/think-small-first/.
[12] Uredba (EU) št. 1169/2011 se bo začela uporabljati
decembra 2014, razen obveznega označevanja hranilne vrednosti, ki se bo
začelo uporabljati decembra 2016. [13]
http://ec.europa.eu/food/food/labellingnutrition/foodlabelling/proposed_legislation_en.htm. [14] Izjeme zajemajo živila, prodana neposredno na kmetiji ali pri
manjšem lokalnem trgovcu na drobno. Manj strogi režimi se uporabljajo v drugih
primerih, ki zadevajo MSP, tj. informacije o hranilni vrednosti lahko temeljijo
na izračunu na podlagi splošno veljavnih in sprejetih podatkov, s čimer se
izognejo dragi laboratorijski analizi. [15] Te določbe omogočajo, da države članice na primer zahtevajo, da se
pri nepakiranih živilih in v restavracijah informacije o alergenih ali
intoleranci zagotovijo le ustno ali na zahtevo. [16] Direktiva 2013/55/EU, objavljena 28. decembra 2013
(UL L 354). [17] Delegirana uredba Komisije (EU) št. 862/2012. [18] Uredba (EU)
št. 165/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. februarja 2014 o
tahografih v cestnem prometu, razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 3821/85
o tahografu (nadzorni napravi) v cestnem prometu in spremembi Uredbe (ES)
št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o usklajevanju določene
socialne zakonodaje v zvezi s cestnim prometom. [19] Direktivi 2014/24/EU in 2014/25/EU: Sprejetje lastnih izjav kot
predhodnih dokazov in pristop „izbranega ponudnika“ k listinskim dokazom bi
zmanjšala upravno obremenitev, povezano z javnimi naročili, za 80 %. Glej tudi oceno učinka:
http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52011SC1585&from=EN. [20] Javni organi naročniki in
subjekti, ki so že prešli na elektronsko javno naročanje, navadno poročajo o
prihrankih med 5 in 20 %, izkušnje pa prav tako kažejo, da se stroški
naložbe hitro povrnejo. Glede na velikost celotnega trga javnih naročil v EU
lahko vsakih prihranjenih 5 % v javno blagajno vrne približno
100 milijard EUR. (Strategija za e-javna naročila – COM(2012) 179
final). [21] Direktiva 2012/19/EU: Predlagana interoperabilnost in prenos podatkov
med nacionalnimi registri proizvajalcev naj bi privedla do prihrankov stroškov
za proizvajalce v višini okoli 66 milijonov EUR/leto. Tega vidika
predloga Komisije zakonodajalec ni sprejel. [22] Zakonodajalec je nasprotoval obveznemu sistemu „vse na enem mestu“ za
usklajevanje in vključevanje postopkov presoje in ukrepov za pospeševanje
sprejemanja odločitev v okviru direktive o presoji vplivov na okolje
(2011/92/EU), kar je za podjetja omejilo koristi z vidika učinkovitosti.
Zakonodajalec je prav tako nasprotoval obvezni elektronski izmenjavi podatkov
na področju pošiljk odpadkov z ocenjenimi letnimi prihranki za podjetja v
višini 44 milijonov EUR. [23] Glej oddelek III spodaj: Nova struktura za statistiko podjetij EU. [24] Predlog Komisije o skupni konsolidirani osnovi za davek od dohodkov
pravnih oseb (CCCTB) (COM(2011) 121) je v obravnavi v zakonodajnem
postopku od marca 2011. [25] COM(2009) 544: Akcijski program za zmanjševanje upravnih
obremenitev v Evropski uniji – Načrti za posamezna področja in ukrepi za leto
2009. [26] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/modernising_rules/executive-summary_en.pdf. [27] Uredba (EU) št. 608/2013. [28] Direktiva 2012/19/EU. [29] Zakonodaja EU o varnosti hrane omogoča organom držav članic, da
sprejmejo manj stroge režime za nekatere naložbe za mala podjetja v
mesnopredelovalnem sektorju. [30] Pravo EU zahteva zapisovanje časa vožnje za lahka gospodarska vozila
nad 3,5 tone in izvzema obrtnike na lokalnih razdaljah v vozilih do
7,5 tone, pri čemer nekateri nacionalni predpisi določajo zapisovanja časa
vožnje za vozila nad 2,8 tone. [31] Direktiva 2006/46/ES. [32] Prva izdaja pregleda stanja programa REFIT, predstavljenega skupaj s
tem sporočilom, še ne vključuje informacij o izvajanju s strani držav članic. [33] (1) Omogočiti več MSP, da izkoristijo poenostavljene
računovodske/revizijske režime– Direktiva 2006/46/ES z dne
14. junija 2006; (2) dovoliti državam članicam, da izvzamejo mikro
podjetja iz nekaterih določb direktiv o računovodstvu – Direktiva 2012/6/EU z
dne 14. marca 2012; (3) poenostaviti in racionalizirati sistem
obveščanja za pošiljke odpadkov – priporočilo Komisije državam članicam iz
julija 2010; (4) samo izbrano podjetje mora predložiti dokumente, ki dokazujejo
njegovo primernost za ponudnika v postopku javnega naročanja –
COM(2011) 896; (5) zmanjšati število anketirancev pri pripravi
statističnih podatkov o trgovini znotraj EU – Uredba 638/2004 z dne
31. marca 2004; (6) zmanjšati zahteve glede poročanja o industrijski
proizvodnji v EU – Uredba Sveta (EGS) št. 3924/91 z dne
19. decembra 1991 in Uredba Komisije (ES) št. 36/2009 z dne
11. julija 2008; (7) odpraviti dodatne zahteve glede izdajanja
računov in omogočiti širšo uporabo elektronskega izdajanja računov – Direktiva
Sveta 2010/45/EU z dne 13. julija 2010; (8) v postopku za vračilo DDV
odpraviti obveznost, da se obrazci v papirni obliki izpolnijo v jeziku države
članice vračila – Direktiva Sveta 2008/9/ES z dne 12. februarja 2008;
(9) digitalni tahograf (zlasti uvajanje digitalnih tahografov in poenostavitev
uporabe digitalnih tahografov, ob upoštevanju prihodnje razširitve izvzetja
malih obrtnih podjetij iz zahtev glede tahografa in nadaljnje poenostavitve –
Uredba (EGS) 3821/85 z dne 19. julija 2011; (10) odpraviti obveznost
priglasitve tarif prevoza / olajšati obveznost hranjenja listinskih dokazov v
vozilu – Uredba Sveta (ES) št. 569/2008 (o spremembi Uredbe št. 11) z
dne 12. julija 2008; (11) poenostaviti obveznosti cestnega prevoznika
v tovornem in potniškem prometu – Uredba (ES) št. 1071/2009 z dne
21. oktobra 2009 in Uredba (ES) št. 1072/2009 z dne
21. oktobra 2009 ter (12) poenostaviti označevanje jajc – Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z
dne 17. decembra 2013. [34] Glej končno poročilo programa za zmanjševanje upravnih obremenitev
(ABR) (SWD(2012) 423 final). [35] Komisija je prejela pripombe in predloge organov držav članic (FI, DE,
NL, UK), zainteresiranih strani iz gospodarstva, sindikatov in drugih
organizacij civilne družbe. Njihovi prispevki so na voljo na spletišču Komisije
za pametno pravno ureditev:
http://ec.europa.eu/smart-regulation/refit/index_en.htm. [36] Cilj pobude je zmanjšati ovire za čezmejno trgovino in zaščititi
prihodke držav članic od DDV, in sicer tako da sistem DDV v EU postane
enostavnejši, nevtralen in zanesljivejši. [37] Druge pobude vključujejo pregled zakonodaje o jedrskih vprašanjih,
predlog na področju nujnih potnih listin in pregled predpisov o uvozu
tekstilnih izdelkov in blaga z dvojno rabo. [38] Energijsko označevanje hladilnikov (Direktiva 2003/66/ES),
gospodinjskih pomivalnih strojev (Direktiva 1999/9/ES) in pralnih strojev
(Direktiva 95/12/ES) po sprejetju novih izvedbenih ukrepov. [39] Uredba Sveta št. 11 z dne 16. avgusta 1960 o odpravi
diskriminacije pri prevozninah in pogojih izvajanja člena 79(3) Pogodbe o
ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti. [40] Protokol 36 o prehodni ureditvi, člen 10. [41] COM(2008) 600/4. [42] COM(2007) 90 final. [43] Po pozivu Sveta decembra 2013, naj poroča o uporabi načela
vzajemnega priznavanja do sredine leta 2015 (glej:
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/139846.pdf). [44] Druga področja vključujejo tržne standarde za telečje meso, pravila
označevanja za goveje meso, program za najbolj oddaljene regije, direktivo o
kakovosti goriv (ko bo prenesena v nacionalno zakonodajo in se bo izvajala v
celoti), naftne zaloge, uredbo o nadzoru ribištva, jedrsko varnost,
standardizacijo, onesnaženost z azbestom, testiranje na živalih, strateško
presojo vplivov na okolje, tveganje poplav, hlapne organske spojine,
zavarovanje (ko bodo pridobljene zadostne izkušnje z izvajanjem),
usposabljanje, kvalifikacije in dovoljenja v cestnem prometu, pomorski promet
in varnost, pristaniške zmogljivosti za sprejem ladijskih odpadkov, elektronsko
izdajanje računov za DDV in mini sistem „vse na enem mestu“ ter gradbeno,
steklarsko in keramično industrijo. [45] To bo vključevalo pregled zakonodaje o spletnih storitvah – Direktiva
98/84/ES o pravnem varstvu storitev, ki temeljijo na pogojnem dostopu ali
vključujejo pogojni dostop, in Direktiva 2000/31/ES o nekaterih
pravnih vidikih storitev informacijske družbe, zlasti elektronskega poslovanja
na notranjem trgu. [46] COM(2013) 49, ki ga spremlja SWD(2013) 25. [47] Glej spremni delovni dokument služb Komisije za dodatne informacije. [48] Glej COM(2012) 746. [49] Glej spletišče Komisije o pametni pravni ureditvi:
http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/index_sl.htm. [50] V okviru
tega javnega posvetovanja je bilo prejetih 53 odgovorov javnih organov,
zainteresiranih strani in državljanov. Skupaj z zbirnim poročilom bodo
objavljeni na spletišču Komisije o pametni pravni ureditvi:
http://ec.europa.eu/smart-regulation/index_sl.htm. [51] Končna poročila so na voljo na http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/documents_sl.htm.
[52] Tj. preverjanje ustreznosti na področju obveščanja zaposlenih in
posvetovanja z njimi bi lahko privedlo do konsolidacije 3 direktiv ob
upoštevanju rezultatov posvetovanja s socialnimi partnerji, preverjanju
ustreznosti na področju homologacije motornih vozil bo sledila revizija Okvirne
direktive 2007/46/ES (vse navedbe so v pregledu stanja programa REFIT). [53] Posvetovanja so določena v členu 11 PEU in Protokolu št. 2 o
uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti. Posvetovanja s socialnimi
partnerji v okviru socialne politike so določena v členih 153, 154 in 155
PDEU, kar prav tako zagotavlja možnosti za njihovo vključitev v okviru programa
REFIT. [54] Posebni okviri za posvetovanja, ki so določeni v Pogodbah, drugi
zakonodaji EU ali mednarodnih sporazumih (na primer posvetovanja s socialnimi
partnerji), so izključeni. [55] http://ec.europa.eu/yourvoice/index_sl.htm. [56] Prijave so mogoče na:
https://webgate.ec.europa.eu/notifications/homePage.do?locale=sl#sl. [57] Glej študijo Ocenjevanje stroškov in koristi pravne ureditve (Assessing
the costs and benefits of regulation):
http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/docs/131210_cba_study_sg_final.pdf.
[58] Glej: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/metals-minerals/files/steel-cum-cost-imp_en.pdf
ter
http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=7124&tpa=0&tk=&lang=sl.
[59] Primer, kjer bi to bilo utemeljeno, so pravila za uvoz rastlin in
rastlinskih proizvodov v EU, saj spremembe k predlogu Komisije, ki je trenutno
v obravnavi v zakonodajnem postopku, lahko povečajo stroške za podjetja
(COM(2013) 267 – Predlog Komisije za uredbo o zaščitnih ukrepih proti
škodljivim organizmom na rastlinah; glej tudi priloženi pregled stanja). [60] Naknadno ugotovljeni dejanski stroški se
lahko razlikujejo od predhodnih ocen zaradi tehnološkega napredka ter
inovativnosti in učinkovitosti podjetij. Na področju jeklarstva so na primer
stroški varstva okolja na tono proizvoda v približno zadnjih 20 letih ostali
nespremenjeni ali pa so se zmanjšali, kljub izboljšanju okoljske uspešnosti v
tem sektorju. (Ocena kumulativnih stroškov za jeklarsko industrijo: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/metals-minerals/files/steel-cum-cost-imp_en.pdf). [61] Zahteve glede poročanja
so pogosto povezane, tako na primer zahteva, da mora Komisija poročati Svetu
ali Parlamentu, lahko pomeni dodatne obveznosti poročanja za organe držav
članic, zainteresirane strani in podjetja. [62] Uredba o skupnih določbah za kohezijsko politiko navaja 28
posameznih zahtev glede poročanja na 11 področjih, za šest izmed njih se
zahteva redno poročanje. Končna različica izvedbene direktive o napotitvi
delavcev vsebuje dodatne zahteve glede poročanja za države članice, ki so bile
dodane v zakonodajnem postopku (glej pregled stanja programa REFIT). [63] Pomemben napredek je bil
dosežen pri racionalizaciji prej nepovezanih tokov sporočanja na področju voda
(med direktivo o morski strategiji, okvirno direktivo o vodah ter direktivama o
habitatih in pticah), in sicer tako da je treba podatke in informacije
sporočiti le enkrat, da se izpolnijo zahteve iz različnih direktiv, kar znatno
zmanjšuje upravno obremenitev. Rezultati ločenega pilotnega projekta za
zmanjšanje zahtev glede poročanja na področju komunalne odpadne vode bodo spodbudili
enostavnejše in učinkovitejše zahteve glede poročanja. [64] Države članice od
leta 2007 predložijo Komisiji samo eno poročilo namesto ločenih poročil o
praktičnem izvajanju 24 direktiv s področja zdravja in varnosti pri delu
(Direktiva 2007/30/ES o spremembi okvirne Direktive 89/391/EGS). [65] Leta 2013 je Komisija
izvedla pregled usklajenosti v zvezi z obveznostmi poročanja na področju
energetike in kohezijske politike, da bi poenostavila in racionalizirala
zahteve. Že samo na področju energetike je ta pregled omogočil združitev 43
obveznosti poročanja v 14. [66] Glej sklepe Evropskega sveta z dne 24. in
25. oktobra 2013, sklepe Sveta za konkurenčnost iz decembra 2013
ter Resolucijo Evropskega parlamenta z dne 17. aprila 2014 o postopku
posvetovanja Top–10 in zmanjšanju bremena pravne ureditve EU za MSP. [67] Prispevale so zlasti Finska, Nemčija, Nizozemska in Združeno
kraljestvo. [68] http://ec.europa.eu/smart-regulation/refit/index_en.htm (treba
preveriti). [69] Določeno v Protokolu št. 2 k Pogodbama. [70] V pregledu stanja programa REFIT, ki spremlja to sporočilo, glej tudi
analizo sprememb predlogov za poenostavitev in zmanjšanje obremenitve med
potekom zakonodajnega postopka. [71] Po ocenah ena tretjina regulativne obremenitve zaradi zakonodaje EU
izhaja iz nacionalnega izvajanja.