EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0681
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND TO THE COUNCIL On the overall operation of official controls in the Member States on food safety, animal health and animal welfare, and plant health
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o celotnem izvajanju uradnega nadzora v državah članicah glede varnosti hrane, zdravja in dobrobiti živali ter zdravja rastlin
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o celotnem izvajanju uradnega nadzora v državah članicah glede varnosti hrane, zdravja in dobrobiti živali ter zdravja rastlin
/* COM/2013/0681 final */
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU IN SVETU o celotnem izvajanju uradnega nadzora v državah članicah glede varnosti hrane, zdravja in dobrobiti živali ter zdravja rastlin /* COM/2013/0681 final */
KAZALO 1........... Uvod. 3 2........... Pregled letnih
poročil držav članic. 3 3........... Nadzorne
dejavnosti Komisije v državah članicah. 7 4........... Drugi viri
informacij o nadzoru v državah članicah. 15 5........... Rezultati
uradnega spremljanja. 16 6........... Spremljanje in
izvrševanje, ki ju izvaja Komisija. 17 7........... Mednarodna
trgovina. 18 8........... Sklepne
ugotovitve. 18 1. Uvod Člen 44(4)
in (6) Uredbe (ES) št. 882/2004[1]
določa, da Komisija pripravi ter Evropskemu parlamentu in Svetu predloži letno
poročilo o celotnem izvajanju nadzora v državah članicah ob upoštevanju: (a)
letnih poročil o nadzornih dejavnostih, ki so jih
predložili nacionalni organi; (b)
nadzora, ki ga izvaja Komisija v državah članicah; (c)
kakršnih koli drugih pomembnih informacij. To
je tretje tovrstno poročilo, ki ga je predložila Komisija. Glavni viri poročila
so: (a) letna poročila držav članic za leto 2010, (b) rezultati nadzornih
dejavnosti Komisije in (c) druge pomembne informacije v zvezi z nadzorom, ki
vključujejo: ·
poročila držav članic Komisiji o nadzoru v
posebnih sektorjih; ·
rezultate sistemov hitrega obveščanja EU; ·
izvršilne ukrepe Komisije (vključno s primeri
kršitev) v zvezi z ugotovljenimi neskladnostmi v državah članicah; ·
poročila mednarodnih organov za določanje
standardov. Zlasti
v zvezi z rezultati nadzora s strani Komisije in drugimi pomembnimi
informacijami so v poročilu navedene najnovejše informacije o nadzoru, da bi se
zagotovila čim večja aktualnost informacij o uradnem nadzoru v Uniji. 2. Pregled letnih poročil držav članic Osnovna
načela zakonodaje EU o krmi in hrani so določena v Uredbi (ES) št. 178/2002[2]. V skladu s to uredbo so za
zagotavljanje varnosti živil primarno odgovorni nosilci živilske
dejavnosti/dejavnosti poslovanja s krmo v celotni prehranski/krmni verigi, od
primarne proizvodnje do končne prodaje potrošniku. Uredba (ES) št. 834/2007
vsebuje zahteve glede ekološke pridelave in označevanja ekoloških proizvodov[3]. Uredba (EU) št. 1151/2012
vsebuje zahteve glede shem kakovosti kmetijskih proizvodov in živil[4]. Države
članice morajo spremljati in preverjati, ali nosilci dejavnosti izpolnjujejo
zahteve zakonodaje EU o varnosti hrane in krme (vključno z zdravjem in
dobrobitjo živali ter zdravjem rastlin), ekološki pridelavi ter shemah
kakovosti. V ta namen morajo imeti vzpostavljene sisteme uradnega nadzora. Uredba (ES)
št. 882/2004 določa, kako mora biti ta nadzor organiziran in kako mora potekati.
V bistvu določa splošna pravila za izvajanje uradnega nadzora za preverjanje
skladnosti s pravili EU o živilih in krmi. Zlasti zahteva, da države članice
preverjajo skladnost nosilcev dejavnosti s posebnimi pravnimi zahtevami in
skladnost blaga na trgu EU (proizvedenega v EU ali uvoženega) s temi zahtevami. Uredba (ES)
št. 882/2004 določa tudi pravila za nadzor, ki ga službe Komisije izvajajo
nad državami članicami za preverjanje, ali države članice izpolnjujejo
obveznosti iz zakonodaje o živilih in krmi. Za uveljavitev zahtev Uredbe morajo
države članice pripraviti in izvajati večletne nacionalne načrte nadzora ter
predložiti Komisiji letno poročilo o izvajanju teh načrtov. V
prvem letnem poročilu (COM(2010) 441) je Komisija izpostavila, da se poročila
držav članic po strukturi in vsebini med seboj precej razlikujejo, kar otežuje
primerjavo. V lanskem poročilu (COM(2012) 122) pa je navedla, da se je
zaradi dialoga z državami članicami ter izkušenj, ki so jih slednje pridobile,
primerljivost podatkov izboljšala. Da
bi se olajšala primerljivost letnih poročil držav članic, je bil v sodelovanju
z državami članicami na podlagi obstoječih smernic za letno poročilo (Odločba
Komisije 2008/654/ES) oblikovan model za „Povzetek“. Te povzetke zdaj uporablja
večina držav članic. Državam članicam se redno zagotavljajo globalne povratne
informacije, ki jih dopolnjujejo posamezne pisne povratne informacije. V
okviru pregleda Uredbe (ES) št. 882/2004 so se proučile določbe iz
člena 44 o poročilih držav članic in letnih poročilih Komisije.
Zakonodajni predlog vsebuje določbe o sprejetju enotnih predlog s strani
Komisije za informacije in podatke, ki jih morajo predložiti države članice v
zvezi s spremembami svojih načrtov nadzora, rezultate
uradnega nadzora, izvedenega v preteklem letu, vrsto in število primerov
neskladnosti ter ukrepe, sprejete za zagotovitev učinkovitega delovanja
večletnih nacionalnih načrtov nadzora, vključno z izvršilnimi ukrepi, in
rezultate teh ukrepov. V
nadaljevanju je predstavljena analiza letnih poročil držav članic za leto 2010,
ki jo je izvedla Komisija, pri čemer je bila analiza odvisna od tega, ali so
poročila omogočala sintezo predloženih informacij. Splošna
učinkovitost nadzora Letna
poročila kažejo, da je večina držav članic za oceno uspešnosti vzpostavila
strateške ali operativne kazalnike ali kazalnike skladnosti, čeprav so prisotne
bistvene razlike v pokritosti sektorjev in obsegu izjave o splošni
učinkovitosti. Predloženi podatki se pogosto nanašajo na postopek
inšpekcijskega pregleda, na primer koliko načrtovanih inšpekcijskih pregledov
je bilo izvedenih, in ne na rezultate uradnega nadzora. V
nekaterih državah z več kot enim glavnim pristojnim organom bi bilo mogoče
usklajenost njihovih poročil izboljšati s pregledom prispevkov različnih služb
na podlagi strateških in operativnih ciljev večletnega
nacionalnega načrta nadzora. Trendi nadzora Prisoten
je stalen trend povečevanja števila sistemov nadzora na podlagi tveganja.
Nekatere države članice so poudarile boljšo splošno učinkovitost, povezano z
večjim nadzorom na podlagi tveganja in razširitvijo nadzora na podlagi tveganja
v nove sektorje. Vendar v skladu z drugimi poročili države članice ne
uporabljajo modela ocene tveganja v vsakem sektorju, kot so potrdile revizije
Komisije, pri čemer so bile o trendih nadzora, prednostnih nalogah in rezultatih
predložene omejene informacije. Eden
od rezultatov večjega nadzora na podlagi tveganja je, da ni mogoče neposredno
primerjati ravni neskladnosti v različnih zaporednih letih. Analiza trenda na
Češkem je na primer pokazala, da se je med letoma 2009 in 2010
povečalo razmerje med številom ugotovljenih neskladnosti in skupnim številom
kontrol na področju zdravja in dobrobiti živali. To bi lahko pomenilo večjo
stopnjo neskladnosti, zaradi česar bi lahko nastale težave. Vendar je to
začetno povečanje povezano s tem, da nadzor v zadnjem času bolj temelji na
tveganju, kar prispeva k splošni učinkovitosti nadzora. V poročilu Danske je
bila opredeljena podobna korelacija na področju nadzora dobrobiti živali. V
letnem poročilu Nemčije je poudarjeno dejstvo, da na podlagi letnega poročila
ni mogoče oblikovati sklepov o splošnih razmerah na trgu, ker nadzor bolj
temelji na tveganju in je zato večji v zvezi s subjekti, pri katerih je bila v
preteklosti ugotovljena neskladnost. Sredstva, ki so bila sproščena zaradi
večjega nadzora na podlagi tveganja, se uporabljajo za pregled obratov, ki so
manj zmožni ali pripravljeni upoštevati pravila. Dokazi, da se namesto tega
uporabljajo za preglede obratov s slabo ali dvomljivo evidenco skladnosti, so
pomirjujoči glede na domneve, da je „nadzor na podlagi tveganja“ morda pretveza
za zmanjševanje sredstev. Analiza trenda
neskladnosti Glavna področja neskladnosti, ki so bila ugotovljena v sektorjih, zajemajo:
zahteve glede higiene na delovnem mestu, analizo tveganj in kritičnih nadzornih
točk, strukturne higienske zahteve ali higienske zahteve v zvezi z opremo,
označevanje živil in krme, aditive v krmi, vodenje evidence in mikrobiološko
kontaminacijo. Opredelitev
temeljnih vzrokov neskladnosti je na splošno omejena. Tako kot preteklo leto so
bile pomanjkljivosti analize tveganj in kritičnih nadzornih točk/higienske
pomanjkljivosti pogosto povezane z visoko fluktuacijo zaposlenih, nezadostnim
usposabljanjem na ravni nosilcev živilske dejavnosti in minimalnimi kaznimi za
neskladnosti oz. njihovo odsotnostjo. Izvršilni
trendi: ukrepi, sprejeti v primeru neskladnosti Države
članice morajo v letnih poročilih navesti, katere izvršilne ukrepe so sprejele. Čeprav
so bili podatki o izvršilnih ukrepih predloženi v letnih poročilih večine držav
članic, ti podatki niso zajemali vseh sektorjev, pri čemer so bili nezadostno
analizirani splošni trendi in sklepne ugotovitve. Nekatere
države članice so zabeležile dobre izkušnje z upravnimi sankcijami, ki jih
neposredno uporabljajo pristojni organi. Poleg
tega so nekatere države članice opredelile potrebo po izobraževanju osebja
glede izvršilnih ukrepov. V Združenem kraljestvu je bilo izobraževanje
osredotočeno na sodni postopek in na usposabljanje osebja kot izvedencev, s
čimer se je od obdobja 2008–2009 povečalo število formalnih izvršilnih
ukrepov. Tudi na Finskem se je z izobraževanjem in novimi smernicami o
izvršilnih ukrepih povečala uporaba teh ukrepov. Nizozemski organi povečano
izvajanje izvršilnih ukrepov pripisujejo temu, da nadzor bolj temelji na
tveganju, zaradi česar je večja verjetnost, da se bodo odkrila neskladja. Nacionalni
sistem revizij Vse
države članice izvajajo revizije v skladu z zahtevami iz Uredbe 882/2004.
Revizije so pomemben del nadzora, saj vodstvu zagotavljajo ključne informacije
o učinkovitosti nadzornih sistemov držav članic. Vendar ni vedno predložen
pregled rezultatov teh revizij, zlasti kadar so izvedene v decentraliziranih
regijah, ali informacij o spremljanju poročil revizij. Poleg tega so nekatere
države članice poročale, da je zaradi omejenih sredstev za njihove oddelke za
revizije omejeno tudi izvajanje revizij. Pri
nekaterih revizijah so bili pregledani zlasti sistemi upravljanja kakovosti, ki
so jih uvedli pristojni organi. V Avstriji so tako uskladili postopki in stalne
spremembe v odgovornostih. Komisija
organizira redna srečanja, ki med drugim zagotavljajo forum za izmenjavo
najboljših praks med državami članicami v zvezi z obravnavanjem zahtev po revizijah. Sredstva V številnih
poročilih so bile izpostavljene spremembe na tem področju, kot je pomembna
organizacijska sprememba v Franciji, na Nizozemskem, v Sloveniji in Združenem
kraljestvu ter racionalizacija laboratorijskih storitev (v Bolgariji in Španiji
za varnost hrane in na Poljskem za pesticide). Pregled sredstev, namenjenih
laboratorijem, je bil izveden tudi v Estoniji in na Portugalskem. Nekatere
države članice prerazporejajo sredstva za osebje s področja rutinskega nadzora
na področje „nadzornih kampanj“, ki bolj temeljijo na tveganju, pri čemer je
prisotna splošna ozaveščenost, da je potrebna učinkovitejša uporaba sredstev,
zlasti v sedanjih gospodarskih razmerah, v katerih so javni odhodki pod
pritiskom. Ukrepi, sprejeti za povečanje učinkovitosti nadzornih organov Glavni ukrepi
vključujejo posodobitev zakonodaje, pripravo in/ali izboljšavo smernic in
postopkov, usposabljanje in delavnice (zlasti v zvezi z izvajanjem novih
postopkov) ter spremembe večletnega nacionalnega načrta nadzora. Poleg tega so nekatere države članice dodatno izboljšale informacijske sisteme in
poslovne procese v zvezi z nadzorom, da bi izboljšale pregled glavnih
pristojnih organov. V nekaterih državah članicah sta se izboljšala vrednotenje
in kritična analiza podatkov o nadzoru, medtem ko druge države članice
načrtujejo povečanje zmogljivosti glavnih pristojnih organov za preverjanje
učinkovitosti nadzora. Nekatere države članice pripravljajo posebne kazalnike
uspešnosti. Predloženi so bili
tudi primeri tekočih izboljšav na področju usklajenosti nadzornih organov in
izboljšanih okvirov usklajevanja v državah članicah s prenesenimi
pristojnostmi. Nekatere države članice so navedle ukrepe, ki so bili sprejeti
za povečanje spletne prodaje v živilskem sektorju. V številnih državah članicah
je uvedba shem za ocenjevanje uspešnosti nosilcev živilske dejavnosti v pomoč
pri prednostnem razvrščanju nadzora. Ukrepi,
sprejeti za izboljšanje uspešnosti nosilcev živilske dejavnosti Glavni ukrepi,
opredeljeni v poročilih držav članic, zajemajo smernice, usposabljanje,
informacijske kampanje in druge dogodke ter brošure. Drugi sporočeni ukrepi
vključujejo: vzpostavitev centra za dobrobit živali na
Danskem ter mehanizme za spodbujanje skladnosti obratov in pridobivanje
povratnih informacij od nosilcev dejavnosti, da bi se poenostavilo izvajanje
nadzora. Sklepne
ugotovitve Letna poročila
držav članic kažejo, da si države članice dejavno prizadevajo za izboljšanje
učinkovitosti vzpostavljenih sistemov. V državah članicah je še vedno prisoten trend
večjega nadzora na podlagi tveganja. Države članice uvajajo tudi instrumente za
izboljšanje pregleda glavnih pristojnih organov in uspešnosti nadzornih
organov. Veliko je
področij, na katerih so potrebne stalne izboljšave. V zvezi z doslednostjo in primerljivostjo podatkov o nadzoru znotraj držav članic
bi se lahko na podlagi izboljšanih povezav med predstavitvami podatkov boljše
ponazorilo, v kakšnem obsegu nadzor prispeva k odkrivanju neskladnosti in s tem
k učinkovitemu izvrševanju. Proces stalnih izboljšav bi se izboljšal tako, da
bi se v poročilih večja pozornost namenila samoocenjevanju, na primer
rezultatom ugotovitev nacionalnih revizij in učinku pregleda letnih poročil na
načrtovanje v prihodnosti. 3. Nadzorne dejavnosti Komisije v državah
članicah Komisija
mora v skladu z Uredbo (ES) št. 882/2004 izvajati nadzor v državah
članicah, s katerim preverja, da uradni nadzor v celoti poteka v skladu z
ustreznimi večletnimi nacionalnimi načrti nadzora in v skladu z zakonodajo EU. Da
bi Komisija izpolnila svoje obveznosti, izvaja letni program revizij in
inšpekcijskih pregledov, s katerimi preverja skladnost z zakonodajo o krmi in
živilih, zdravju in dobrobiti živali ter zdravju rastlin, preverja pa tudi, ali
se uradni nadzor na teh področjih izvaja v skladu z zakonodajo EU. Ta program
je objavljen na spletni strani Komisije. Ugotovitve
vsake revizije so skupaj s sklepnimi ugotovitvami in priporočili za odpravo
ugotovljenih pomanjkljivosti navedene v poročilu, naslovljenem na zadevni
nacionalni organ. Z objavljanjem revizijskih poročil in akcijskih načrtov držav
članic ter z rednim posodabljanjem profilov držav članic Komisija deležnikom in
državljanom zagotavlja realen pregled, kako nadzorni organi v vsaki državi
članici izpolnjujejo svojo dolžnost zagotavljanja pravilnega izvajanja
zakonodaje EU. V
zadnjih letih je Komisija vsako leto opravila približno 250 revizij, ki so
zajemale celotno prehransko verigo, pa tudi zdravje in dobrobit živali ter zdravje
rastlin, pri čemer se jih je približno 70 % nanašalo na varnost hrane. Približno
60 % vseh revizij je običajno opravljenih v državah članicah, preostanek
pa v tretjih državah. Na Hrvaškem, ki je s 1. julijem 2013 pristopila
k EU, so bile izvedene predpristopne revizije. Poleg
tega so bila v zadnjem času predložena pregledna poročila[5] za
številne sektorje. Ta poročila omogočajo izčrpen pregled nad nadzorom, ki ga
izvajajo države članice, na podlagi rezultatov posameznih opravljenih revizij.
Opredeljujejo glavne pomanjkljivosti, ki najverjetneje zadevajo vse države
članice, vključno s tistimi, ki niso predmet posameznih revizij. Službam
Komisije in državam članicam zagotavljajo tudi pomemben prispevek k pregledu
zakonodaje. Poročila o revizijah Komisije ter odgovori pristojnih organov na priporočila iz poročil Komisije in profile držav članic so na voljo na: http://ec.europa.eu/food/fvo/index_en.cfm. V
naslednjem oddelku so obravnavana različna posebno pomembna vprašanja, ki so
jih države članice obravnavale v okviru programa na področju varnosti hrane, zdravja
in dobrobiti živali ter zdravja rastlin. Vsebuje tudi kratek povzetek glavnih
ugotovitev in sklepov na podlagi različnih revizij. Varnost hrane Uradni nadzor proizvodnje mleka in mesa Komisija
je med letoma 2008 in 2011 v vseh državah
članicah opravila vrsto revizij o higienskemu nadzoru pri proizvodnji rdečega
mesa in mleka. Te revizije so potrdile, da so države članice uvedle sisteme
nadzora, ki so pretežno v skladu z določbami Uredbe (ES) št. 882/2004,
in da izvajajo strog nadzor v zvezi z rdečim mesom in mlekom ter proizvodi iz
rdečega mesa in mleka. Vendar je bil v zvezi z izvršilnimi ukrepi potrjen že
ugotovljen trend: čeprav nadzorni organi v veliki meri pravilno ugotavljajo
pomanjkljivosti, trajen izvršilni ukrep ni vedno sprejet pravočasno, zaradi
česar so neskladnosti lahko še naprej prisotne. Sledljivost govejega mesa in proizvodov iz govejega mesa Leta 2011 je
bila zaključena vrsta revizij sledljivosti govejega mesa in proizvodov iz
govejega mesa, v zvezi s tem pa je na voljo pregledno poročilo. Zadnji pregled
je pokazal, da sta se nadzor sledljivosti govejega mesa in proizvodov iz
govejega mesa ter obvezno označevanje v obiskanih državah članicah bistveno
izboljšala. V zvezi s sledljivostjo živih živali so bile pomanjkljivosti pri
izvrševanju veljavne zakonodaje in izvajanju uradnega nadzora ugotovljene na
krajih zbiranja živali, kot so prostori trgovcev z živino, živinski trgi in
zbirni centri. Ugotovljene so bile tudi nekatere pomanjkljivosti, povezane z
upravljanjem zbirk podatkov, ki se uporabljajo za registracijo živali. Divjad – prostoživeča in gojena V
štirih državah članicah je bila izvedena vrsta misij za ugotavljanje dejstev,
da bi se zbrale informacije o izvajanju uradnega nadzora v zvezi s proizvodnjo
divjačine iz prostoživeče in gojene divjadi. Na voljo je pregledno poročilo, v
katerem so navedeni podrobni rezultati teh misij. Te
misije so sprožile številna pomembna vprašanja, tako da zdaj potekajo razprave
o zakonodajnih določbah na področju: nepopolnega testiranja na Trichinello
spiralis pri majhnih količinah dovzetnih vrst divjadi, ki se neposredno
dobavljajo potrošniku; svobodne razlage izraza „majhne količine“, ki se lahko
izključi iz uradnega higienskega nadzora; redne uporabe zbirnih centrov za
prostoživečo divjad, ki niso vedno registrirani in tako niso predmet uradnega
nadzora; nejasne razmejitve med gojeno in prostoživečo divjadjo, pri čemer
obstaja tveganje zavajanja potrošnika glede resničnega izvora divjačine; ter trgovine
znotraj Unije s trupi neodrte divjadi, ki je v nasprotju z zakonodajo EU. Uradni nadzor ribiških proizvodov in živih školjk V
devetih državah članicah so bile opravljene revizije za oceno skladnosti z
zahtevami EU o ribah in živih školjkah. Za
ribiške proizvode je bilo ugotovljeno, da so na splošno v vseh obiskanih
državah vzpostavljeni celoviti sistemi uradnega nadzora. V nekaterih državah so
bile ugotovljene precejšnje razlike pri izvajanju uradnega nadzora v različnih
regijah. Na splošno so bili laboratoriji, ki so opravljali uradne analize,
dobro opremljeni in usposobljeni za potrebne analize. Večina laboratorijev je
bila akreditiranih. Medtem ko so bili
splošni sistemi dobro zasnovani in upravljani, so bile ugotovljene nekatere
pomembne pomanjkljivosti v zvezi z nadzorom: ·
obratov za primarno proizvodnjo, kot so ribiška
plovila in ribogojnice; ·
živih školjk v zvezi z razvrstitvijo področij
proizvodnje, pogostostjo testiranja pri spremljanju biotoksinov in testiranjem
končnega proizvoda. Podobne
ugotovitve so bile sporočene pri revizijah, izvedenih leta 2012. V
pripravi je tudi pregledno poročilo. Uradni nadzor perutnine Leta 2012
so se nadaljevale revizije sistemov nadzora držav članic za perutnino in
perutninske proizvode. Tako kot preteklo leto je bila splošna raven skladnosti
na splošno dobra in se je zelo izboljšala glede na razmere pred sprejetjem
„higienskega svežnja“. Zajeta je bila celotna proizvodna perutninska veriga,
čeprav je bil v nekaterih primerih nadzor na ravni kmetij omejen, pri nekaterih
nedavnih revizijah pa je bil ugotovljen neustrezen pregled po zakolu. Glavna
področja, na katerih so potrebne izboljšave, so še vedno povezana z uporabo
posebnih higienskih zahtev, kot sta pogostost vzorčenja na trupih in izvajanje
načrtov HACCP v obratih, ter z neobveščanjem Komisije o nacionalni zakonodaji,
ki klavnicam z majhno zmogljivostjo dopušča prožnost. Tako kot pri
nadzoru obratov za proizvode iz mleka in mesa je bil v zvezi z izvršilnimi
ukrepi ugotovljen trend, da niso vedno sprejeti pravočasno, kljub temu, da
nadzorni organi v veliki meri pravilno ugotavljajo pomanjkljivosti. Načrti nadzora salmonele Leta 2011 so se nadaljevale revizije nacionalnih programov za
nadzor salmonele v perutninskem sektorju. V vseh obiskanih državah članicah so
bili uvedeni načrti nadzora, vendar je bilo v nekaterih primerih izvajanje za
nekatere kategorije zapoznelo. Kljub temu ti načrti sovpadajo z ugotovljenim
trendom bistvenega zmanjševanja prisotnosti salmonele v perutnini. V večini
držav članic načrti za spremljanje in uradno vzorčenje za salmonelo v različnih
kategorijah perutnine niso bili popolnoma v skladu z zakonodajo EU, pri čemer
so bile pomanjkljivosti povezane zlasti s pomanjkljivostmi pri vzorčenju, pri
ukrepih, sprejetih po pozitivnih rezultatih preskusa, in v laboratorijih. Pri
najnovejši reviziji iz leta 2012 so bile pomanjkljivosti ugotovljene tudi
pri pregledu glavnih pristojnih organov nad izvajanjem načrtov s strani
regionalnih organov. Pregledno poročilo je v pripravi. Nadzor pri
uvozu živil neživalskega izvora Na voljo je pregledno poročilo o dvanajstih revizijah iz obdobja 2010–2011,
ki so bile izvedene zaradi ocene izvajanja sistemov uradnega nadzora za nadzor
pri uvozu živil neživalskega izvora. Od začetka
veljavnosti Uredbe (ES) št. 669/2009 o poostrenem uradnem nadzoru
krme in živil neživalskega izvora države članice sprejemajo zadovoljive ukrepe
za izvajanje te uredbe. V državah članicah sta prisotna pregledno medsebojno
sodelovanje in komunikacija med pristojnimi organi, pri čemer je za nadzor na
voljo dovolj osebja. Evidentirani postopki so dobro razviti, čeprav se ne posodabljajo
vedno sistematično. Vendar nadaljnji
prevoz iz Uredbe (ES) št. 669/2009 in prevoz blaga iz
Uredbe (ES) št. 1152/2009 (ki lahko omogoča izvedbo nekaterih pregledov
na končnem namembnem kraju pošiljke po nadaljnjem prevozu s točke prihoda v EU)
nista vedno zagotovila popolne sledljivosti, zlasti ko je bilo vpletenih več
držav članic, zahteva glede predhodnega obvestila pa se pogosto ni upoštevala. V polovici držav članic se pri prepustitvi blaga
niso vedno pravilno upoštevali postopki v skladu s predpisi EU. Zaradi
teh pomanjkljivosti obstaja nevarnost prepustitve blaga brez izvedbe končnih
pregledov. Čeprav so se splošni sistemi za laboratorijske analize izboljšali, so bile pogosto ugotovljene
pomanjkljivosti pri izpolnjevanju posebnih analitskih zahtev iz zakonodaje EU. Ostanki pesticidov Leta 2011 je bila zaključena vrsta revizij v zvezi z nadzorom
ostankov pesticidov. Na voljo je pregledno poročilo o teh revizijah. Rezultati
teh revizij so bili na splošno pozitivni. Od zadnjih revizij je bil dosežen
znaten napredek na področju načrtovanja in uspešnosti uradnega nadzora ostankov
pesticidov ter poročanja o njem. Odvzeto je bilo večje število vzorcev. Pri
postopkih vzorčenja se je upoštevala zakonodaja EU in v veliki večini držav
članic so se izvajali ustrezni izvršilni ukrepi, s čimer se je zagotovila
visoka stopnja varstva potrošnikov. Izvajali so se učinkoviti postopki nadzora
ostankov pesticidov pri uvozu. Državam članicam je
bilo priporočeno, naj nadzor organizirajo na uspešnejši in učinkovitejši način.
Nadzor bi moral biti bolj usmerjen v opredeljena tveganja ob upoštevanju
pretekle skladnosti nosilcev živilske dejavnosti in samonadzora, ki ga izvajajo.
Število pooblaščenih laboratorijev bi bilo treba zmanjšati za zagotovitev, da
se analize opravljajo le v laboratorijih z ustrezno analitsko opremo.
Leta 2012 se je začel nov sklop revizij, ki zajema devet držav članic ter
je osredotočen na nadzor trženja in uporabe fitofarmacevtskih sredstev. Gensko spremenjeni organizmi (v nadaljnjem besedilu: GSO) Leta 2011 se
je začel nov sklop revizij, ki je zajemal uradni nadzor GSO. Poleg gensko
spremenjenih živil in krme je prvič vključeval vrednotenje nadzora namernega
sproščanja GSO v okolje za namene študije in gojenja. Revizije so bile opravljene
v štirih državah članicah. V vseh je bil vzpostavljen sistem za izdajanje
dovoljenj v zvezi z GSO za namene študije in izvajali so se uradni pregledi v
skladu z zahtevami EU. Med državami članicami so bile ugotovljene nekatere
razlike v zvezi z nadzorom gojenja gensko spremenjene koruze MON 810. V
zvezi z gensko spremenjenimi živili in krmo ni bilo od prejšnjih revizij
nobenih pomembnih sprememb. V dveh državah članicah se ni upoštevalo načelo
popolne odsotnosti GSO v semenih, ki niso gensko spremenjena. V večini primerov
je bila uspešnost laboratorijev za GSO ustrezna. Zdravje živali Elektronski identifikacijski sistemi za drobnico Komisija je izvedla vrsto misij za ugotavljanje dejstev v štirih državah
članicah s številčno populacijo ovc in koz. Cilji teh
misij so bili: oceniti napredek na področju izvajanja elektronske
identifikacije ovc in koz; oceniti učinkovitost ukrepov elektronske
identifikacije pri zagotavljanju ustrezne sledljivosti premikov ovc in koz;
opredeliti dejavnike, ki so izvor nezadovoljstva med deležniki, in opredeliti
dejavnike za spodbujanje sprejemanja uporabe elektronske identifikacije. Pripravljeno
je bilo pregledno poročilo o teh misijah, ki je na voljo. Pregledno poročilo opozarja na bistvene razlike v izvajanju med
državami članicami, zlasti v zvezi z uporabo elektronske identifikacije za
nadzor bolezni in za namene upravljanja, kar delno izhaja iz dejstva, da so
nekatere države članice sprejele sistem elektronske identifikacije pred
drugimi. V zvezi z zagotavljanjem trajne identifikacije se je uporaba
elektronskih bolusov v terenskih razmerah izkazala za bolj zanesljivo od
uporabe ušesnih znamk, vendar zahteva posebno usposobljenost in tehnično
podporo, ki sta bili zagotovljeni v nekaterih od zadevnih držav članic. Poleg
tega je finančna podpora kmetom v teh državah članicah za pomoč pri kritju
dodatnih stroškov, povezanih z elektronsko identifikacijo, spodbudila uporabo
elektronske identifikacije. Steklina Obsežen program za
izkoreninjenje stekline v državah članicah srednje in vzhodne Evrope
sofinancira EU. Komisija je v teh državah opravila številne revizije programov.
Te revizije so potrdile, da so kampanje dosegle bistven napredek v zvezi s
cepljenjem prosto živečih živali ter da se je s tem bistveno zmanjšalo število
primerov stekline pri ljudeh in domačih živalih. Vendar so bile v nekaterih
državah članicah ugotovljene pomanjkljivosti pri izvajanju programov cepljenja,
zlasti v zvezi s pravočasnim zaključkom kampanj ter razpršenostjo in časovnimi
presledki pri uporabi cepiva v vabah. Klasična prašičja kuga EU bo lahko kmalu
potrdila popolno odpravo klasične prašičje kuge na svojem ozemlju. To je bilo
doseženo z večjo uporabo ukrepov za biološko varnost in izboljšanimi kampanjami
za cepljenje divjih prašičev v okviru programov za izkoreninjenje, ki jih je
financirala EU. Revizije Komisije so potrdile, da so se ti ukrepi učinkovito
izvajali v Romuniji in Bolgariji, kjer so se v zadnjih letih pojavili posamezni
izbruhi klasične prašičje kuge pri domačih prašičih. Ti programi se še naprej
izvajajo, pri čemer so veliko bolj osredotočeni na preverjanje odsotnosti
bolezni, kot na izkoreninjenje. Zaradi stalne
nevarnosti ponovne razširitve bolezni iz sosednjih držav, zlasti s selitvami
divjega prašiča, je potrebno ohranjanje visoke ravni nadzora in okrepljeno
sodelovanje s temi državami. Uradni nadzor laboratorijev za slinavko in parkljevko Opravljena je bila
vrsta inšpekcijskih pregledov laboratorijev v EU, pooblaščenih za ravnanje z
živim virusom slinavke in parkljevke. Medtem ko je bilo ugotovljeno, da so
standardi za biološko varnost, ki so se uporabljali v večini laboratorijev, na
splošno zadovoljivi, so bile praktično v vseh laboratorijih ugotovljene manjše
pomanjkljivosti, v številnih pa resne pomanjkljivosti. Za zmanjšanje
morebitnega tveganja za zdravje živali, ki bi ga lahko predstavljalo uhajanje
živega virusa slinavke in parkljevke, so se nemudoma sprejeli ukrepi za
izboljšanje. Na podlagi teh
inšpekcijskih pregledov je bila oblikovana pomembna sklepna ugotovitev, in
sicer da bi bilo treba laboratorije za slinavko in parkljevko odobriti le v
državah članicah, ki lahko zagotovijo stalno skladnost s posebnimi zahtevami EU
in zlasti sredstva, potrebna za ta namen. Komisija in države članice presojajo,
kako bi bilo treba v prihodnje organizirati nadzor laboratorijev za slinavko in
parkljevko. Dobrobit živali Poleg revizij, ki
so izrecno namenjene nadzoru dobrobiti živali, se v okviru revizij Komisije za
higienski nadzor rdečega mesa in perutnine zdaj redno ocenjuje tudi nadzor
držav članic nad dobrobitjo živali pri zakolu. To pomembno dodatno prispeva
k spodbujanju večjega spoštovanja nadzora dobrobiti živali. Pri teh revizijah
so bili pregledani zlasti klavnični prostori, kot so hlev v klavnici za začasno
namestitev živali in prostori za omamljanje živali, ter prevoz živali na zakol,
pri čemer so bila predložena ustrezna priporočila za izboljšanje. Pri eni od
revizij je bilo ugotovljeno, da kljub temu, da veliko število klavnic v zadevni
državi članici na podlagi odstopanja v zvezi z zakolom v skladu z verskimi običaji
izvaja zakol brez omamljanja živali, je bil kot tak prodan le del proizvedenega
mesa. Revizije Komisije,
namenjene izrecno nadzoru dobrobiti živali, so obravnavale dobrobit na kmetijah
in med prevozom. Te revizije so bile del spremljanja držav članic, ki so ga
službe Komisije izvajale v zvezi s prepovedjo uporabe baterijske reje za kokoši
nesnice, ki bi se morala izvajati od 1. januarja 2012, in na podlagi
katerega so bili 27. januarja 2012 uvedeni postopki za ugotavljanje
kršitev proti trinajstim državam članicam. Revizije Komisije v državah članicah
so zagotovile tudi posodobljene informacije v zvezi z njihovo fazo priprave na
rok 1. januarja 2013 za obvezno skupno hlevsko rejo brejih svinj in
mladic. Ena revizija je bila izvedena posebej zato, da bi se pridobili dokazi v
zvezi s postopki za ugotavljanje kršitev, uvedenimi proti eni državi članici,
na področju dobrobiti živali pri zakolu. Nedavne revizije so
zajemale tudi dobrobit brojlerjev. Revizije dobrobiti živali zajemajo tudi
živalske vrste, za katere se določbe EU ne uporabljajo, medtem ko se v skladu z
zakonodajo EU zanje v celoti uporabljajo priporočila Sveta Evrope. V zvezi s prevozom
je zdaj pozornost usmerjena tudi v zagotavljanje pomoči državam članicam pri
učenju na podlagi najboljših praks. Prejšnje revizije so pokazale, da postopek
odobritve vozila v številnih državah članicah ni bil pravilen, in tako so
revizije leta 2012 obravnavale zlasti postopek odobritve, pri čemer so
bila opredeljena področja najboljše prakse. Ta so bila na tekočih srečanjih
nacionalnih kontaktnih točk, ki dvakrat letno potekajo v prostorih Komisije,
sporočena drugim državam članicam. V francoskem pristanišču Sète je
potekalo dodatno srečanje z vsemi državami članicami, odgovornimi za odobritev
plovil, ker je več pristojnih organov navedlo težave v zvezi z izvajanjem zahtev
za prevoz živali po morju. V okviru revizij
Komisije se je obravnaval tudi rastoči trg izvoza živali v Turčijo. Izvedena je
bila revizija na izstopni točki EU v Bolgariji in predložena so bila priporočila
za pospešitev postopkov, da bi se odpravile vse nepotrebne zamude. Med to
revizijo je ekipa obiskala tudi turško stran meje, da bi pregledala tamkajšnji
nadzor. Zdravje
rastlin Pri revizijah zdravja
rastlin v državah članicah, v okviru katerih so bili ocenjeni ukrepi za nadzor
uvoza in izvajanje ukrepov EU v izrednih razmerah v primeru izbruhov škodljivih
organizmov, so bile med revidiranimi državami članicami ugotovljene bistvene
razlike v organizaciji nadzora uvoza in njihovi učinkovitosti pri odkrivanju
škodljivih organizmov v pošiljkah, predloženih za uvoz. Uspešnost prizadevanj
za izkoreninjenje različnih škodljivih organizmov se je močno razlikovala, saj
je nekatere lažje nadzirati od drugih. Revizije so pokazale tudi pomembnost
odločnih prizadevanj za izkoreninjenje, takoj ko je organizem odkrit, saj ga je
neskončno težje ali celo nemogoče izkoreniniti, ko se enkrat naseli. Kljub rednim
revizijam na Portugalskem, ki se od leta 1999 izvajajo v zvezi z
izkoreninjenjem borove ogorčice, so razmere še naprej nezadovoljive, zlasti v
zvezi s testiranjem in odstranjevanjem dreves slabega zdravja z varovalnega
pasu. Živalska krma Na področju
varnosti krme je najbolj očitno to, da se raven skladnosti nosilcev živilske
dejavnosti vzdolž verige razlikuje. Medtem ko so razmere v primarni proizvodnji
zadovoljive, obstajajo jasne možnosti izboljšav v neprimarni proizvodnji v zvezi z načrtovanjem in izvajanjem postopkov, ki
temeljijo na analizi tveganj in kritičnih nadzornih točk, ukrepi, ki se
izvajajo za zmanjšanje navzkrižne kontaminacije iz prejšnjih proizvodnih serij,
ter spremljanjem neželenih snovi. Uradni nadzor krme običajno zajema glavne
nosilce živilske dejavnosti v krmni verigi, vendar so nekatere vrste obratov
(zlasti živilski obrati, ki krmni verigi dobavljajo le del svoje proizvodnje)
pogosto še vedno zunaj obsega tega nadzora. Poleg tega so v izvajanju
inšpekcijskih pregledov in dejavnosti vzorčenja prisotne nekatere napake glede
njihove ciljne usmerjenosti. V zvezi s trženjem
krme je bila pri revizijah ugotovljena zadovoljiva raven skladnosti z
ustreznimi zahtevami. Transmisivne
spongiformne encefalopatije in živalski stranski proizvodi Revizije v zvezi s
tema vprašanjema so zdaj na splošno združene, ker BSE, razen nekaterih izjem,
ni več prednostna naloga z visokim tveganjem. Pri revizijah je bilo
ugotovljeno, da je ravnanje z živalskimi stranskimi proizvodi in pridobljenimi
proizvodi glede na njihovo kategorijo v veliki meri v skladu s pravili EU.
Vendar so v nekaj državah članicah živalski stranski proizvodi (vključno s
snovjo s specifičnim tveganjem), ki nastajajo pri zakolu na dvoriščih kmetij,
še vedno odstranjeni na kraju samem. Tudi to dejstvo, skupaj s pomanjkljivostmi
pri odstranjevanju poginulih živali s teh kmetij, vpliva na učinkovitost spremljanja
BSE v teh državah članicah. V obratih za predelavo klavnih odpadkov je bila
raven skladnosti običajno zadovoljiva, vendar so bile v nekaterih primerih
ugotovljene pomanjkljivosti pri spremljanju izpolnjevanja zahtev glede časa,
temperature in pritiska pri predelavi. Nadzor uvoza
živil živalskega izvora in živali Revizije na tem
področju so še vedno glavno orožje obrambe, katerega namen je zagotavljati
varnost uvoza. Nadzor uvoza se izboljšuje, med drugim zaradi izboljšanega
sodelovanja s carinskimi organi in obsežnega usposabljanja. Komisija je v
nekaterih državah članicah odkrila pomanjkljivosti v komunikaciji med
centralnimi in decentraliziranimi organi, ki v nekaterih primerih ogrožajo
splošno učinkovitost nadzora. Medtem ko se predhodno obveščanje o pretovorjenih
pošiljkah v nekaterih državah članicah izboljšuje, je izvrševanje s strani
pristojnih organov v zvezi s to zahtevo v nekaterih pomembnih pristaniščih še
vedno nezadovoljivo. Od lanskega
poročila se je raven izvajanja skupnega računalniškega sistema za uvoz TRACES
izboljšala. Nekatere države članice, ki sistema TRACES prej niso uporabljale,
so se sistemu pridružile. Mejne kontrolne točke se morajo prilagoditi novim različicam
sistema TRACES. To prilagajanje je v teku. Ostanki
veterinarskih zdravil in onesnaževala Pri izvajanju
nacionalnih načrtov spremljanja ostankov se države članice še vedno soočajo s
podobnimi izzivi, kot so bili opredeljeni v lanskem letnem poročilu, kot so:
razlike med državami članicami v številu metod, vključenih v akreditacijo
laboratorijev za analizo ostankov, in razlike v razlagi zahtev v zvezi s
podatki o prehranski verigi ob zakolu. V zvezi s tekočim
krogom revizij za dioksin, v okviru katerih se ocenjuje zmožnost držav članic
zagotoviti, da so ribe, ulovljene v Baltskem morju in dane na trg za prehrano
ljudi ali živali, v skladu z omejitvami EU za dioksine, do zdaj zbrani dokazi
kažejo na pomanjkanje usklajenosti v pristopu držav članic k zmanjšanju
izpostavljenosti potrošnika neustreznim ribam. Spremljanje priporočil Komisije Vsa priporočila iz
poročil Komisije se sistematično spremljajo z različnimi dejavnostmi. Pristojni organi držav
članic morajo predložiti akcijski načrt, v katerem opišejo, kako so se odzvali
ali se nameravajo odzvati na priporočila Komisije. Komisija nato ovrednoti
akcijski načrt in sistematično spremlja izvajanje vseh teh ukrepov s številnimi
dejavnostmi spremljanja, kot so: (a) splošne revizije spremljanja; (b)
nadaljnje revizije na kraju samem o posebnih vprašanjih ali zahteve za pisna poročila
o posebnih vprašanjih in (c) dvostranska srečanja na visoki ravni, če težave
postanejo prevelike ali trajajo predolgo. Splošne revizije
spremljanja nadalje obravnavajo nerešena vprašanja in
preverjajo napredek v zvezi z odprtimi priporočili iz prejšnjih sektorskih
revizij, ki jih je Urad za prehrano in veterinarstvo opravil v državah
članicah. Profili držav, ki prikazujejo rezultate teh revizij, so na voljo na: http://ec.europa.eu/food/fvo/country_profiles_en.cfm. V zvezi s spremljanjem napredka držav članic pri obravnavi priporočil
Urada za prehrano in veterinarstvo rezultati splošnih revizij spremljanja v
obdobju 2005–2010 kažejo, da so države članice v primeru 97 %
priporočil sprejele ukrepe za obravnavanje priporočil ali so se ustrezno
zavezale obravnavanju priporočil v določenem roku. Priporočila, katerim se
države članice še niso ustrezno zavezale (3 %), se dejavno obravnavajo na
podlagi številnih mehanizmov, kot je pojasnjeno v oddelku 2.5. Čeprav so maloštevilna,
so ta priporočila sama po sebi najtežje rešljiva, pri čemer običajno izražajo
pomembna temeljna vprašanja, vključno z razlago zakonodaje. 4. Drugi viri informacij o nadzoru v
državah članicah Poročanje po
posameznih sektorjih V skladu z
določbami zakonodaje EU o različnih vidikih varnosti hrane, zdravja in dobrobiti
živali ter zdravja rastlin morajo države članice pošiljati redna poročila o
določenih zahtevah. Komisija na podlagi teh nacionalnih poročil pripravlja vrsto
sektorskih poročil, ki pričajo o stanju izvajanja nekaterih vidikov zakonodaje
EU, ki se uporablja za prehransko verigo, skupaj z nekaterimi posebnimi podatki
o uradnem nadzoru in njegovih rezultatih na zadevnih področjih. Najpomembnejša
takšna poročila vključujejo: poročilo o spremljanju in testiranju
prežvekovalcev na prisotnost transmisivne spongiformne encefalopatije; poročilo
o trendih in virih zoonoz, njihovih povzročiteljih in izbruhih bolezni, ki se
prenašajo s hrano, v EU (pooblaščena agencija EFSA); poročilo o boleznih goveda
in prašičev, o katerih je treba obveščati (v zvezi s trgovino znotraj EU);
letno poročilo o spremljanju ostankov pesticidov za celotno EU in poročila o
sestankih delovne skupine za izkoreninjenje bolezni živali. Informacije v teh
poročilih pomembno prispevajo k postopku sprejemanja odločitev v zvezi s tem,
na katerih področjih so sredstva za revizije najbolj potrebna. Preglednica z
glavnimi poročili Komisije, objavljenimi preteklo leto, in njihovimi spletnimi
stranmi je v prilogi k temu poročilu. Sistem hitrega
obveščanja in druga orodja za poročanje Sedanji sistemi hitrega
obveščanja za varnost hrane in krme (v nadaljnjem besedilu: sistem RASFF),
izbruhe živalskih bolezni (v nadaljnjem besedilu: sistem ADNS) ter izbruhe rastlinskih
bolezni (v nadaljnjem besedilu: sistem Europhyt) so pomembna orodja za
omogočanje hitrega odziva na izredne razmere in nastajajoča tveganja ter vir
informacij o vzorcu škodljivcev in bolezni. Tako pridobljeni podatki so lahko
tudi pomemben kazalnik pomanjkljivosti v zvezi s skladnostjo z uveljavljenimi
varnostnimi standardi, zato se pozorno pregledujejo pri vrednotenju nadzora.
Podrobni rezultati teh sistemov hitrega obveščanja o varnosti hrane in
živalskih boleznih se vsako leto strnejo v letnih poročilih o sistemih RASFF in
ADNS, ki se objavita na spletišču Komisije: http://ec.europa.eu/food/food/rapidalert/index_en.htm, http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/adns/index_en.htm. Za sistem Europhyt, orodje za obveščanje za prestrezanje
pošiljk zaradi zdravja rastlin, je
Komisija vzpostavila spletno stran z mesečnimi poročili o prestreženih
pošiljkah[6]. Leta 2013 namerava objaviti letno poročilo o sistemu Europhyt. Sistem TRACES, ki
omogoča izmenjavanje informacij med Komisijo in državami članicami o nadzoru
živali in živalskih proizvodov (o domačih proizvodih in uvozu iz tretjih
držav), je še en pomemben vir podatkov, in to ne samo o količini prometa z
obravnavanim blagom, temveč tudi o izvedenem uradnem veterinarskem nadzoru: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/traces/index_en.htm. 5. Rezultati
uradnega spremljanja Salmonela in kampilobakter
sta v EU glavna vzroka bolezni, ki se prenašajo s hrano. Analiza poročil držav
članic o zoonozah, ki sta jo opravila agencija EFSA in center ECDC[7], potrjuje, da se v Evropski
uniji število primerov salmoneloze pri ljudeh zmanjšuje. V letu 2010 je
bilo sporočenih skupaj 99 020 potrjenih primerov pri ljudeh (podatki,
objavljeni v letu 2012), kar je 8,8 % manj kot v letu 2009, pri
čemer se ta trend nadaljuje že šest zaporednih let. V poročilu agencije EFSA je
kot razlog tega nenehnega zmanjševanja izpostavljena uporaba programov za
nadzor salmonele pri populacijah perutnine v državah članicah. To utemeljujejo
tudi revizije sektorja perutninskega mesa v državah članicah. 6. Spremljanje
in izvrševanje, ki ju izvaja Komisija Namenjanje posebne
pozornosti izvršilnim ukrepom in njihovo usklajevanje ostajata prednostni
nalogi na vseh področjih, zajetih v tem poročilu. Komisija si močno prizadeva, da bi v sodelovanju z zadevnimi državami
članicami odpravila ovire za pravilno uporabo zakonodaje EU. Pri oblikovanju
pristopa v posameznem primeru se upoštevajo resnost pomanjkljivosti, prisotna
tveganja, ukrepi, ki jih je država članica že sprejela, in vprašanje, ali
primer zadeva tudi druge države članice. Proučijo se temeljni vzroki
pomanjkljivosti, tako da se rešitve iščejo z namenom preprečiti nadaljnje
pojave. Komisija je na primer vključena v intenziven dialog z nekaterimi
državami članicami, da bi se obravnavale trajne neskladnosti in nerešena
vprašanja v zvezi z izvrševanjem, tudi na rednih dvostranskih srečanjih na
visoki ravni. Ena od teh držav članic je Grčija. Grški organi so pripravili podroben
akcijski načrt, vključno z jasnimi mejniki, ki se zdaj uporablja za spremljanje
napredka pri izboljševanju skladnosti. Komisija je v okviru programa „Boljše usposabljanje za varnejšo hrano“
pripravila tudi posebej prilagojene ukrepe usposabljanja za primere, v katerih
bi usposabljanje lahko pripomoglo k skladnosti. V Bolgariji in Romuniji so bile
organizirane posebne dejavnosti usposabljanja za pomoč organom pri obravnavanju
pomanjkljivosti v zvezi z ravnanjem in odstranjevanjem živalskih stranskih
proizvodov. Kadar je to potrebno in primerno, se uvedejo postopki za ugotavljanje
kršitev. Pomemben vir informacij
v zvezi z neskladnostjo ali težavami pri izvrševanju so pritožbe članov javnih
ali nevladnih organizacij. Komisija poskrbi, da so te pritožbe obravnavane v
sodelovanju z zadevnimi državami članicami, pri čemer si prizadeva za pozitivno
rešitev. V primeru neustreznega izvajanja zakonov obstaja tveganje, da cilji
evropske politike na področju varnosti hrane ne bodo doseženi. V uporabo in
izvrševanje zakonodaje EU so vključene evropske institucije in države članice,
vključno z lokalnimi in regionalnimi organi in sodišči. Primarna odgovornost
držav članic je pravilna in pravočasna uporaba pogodb in zakonodaje EU. Kot
zadnjo možnost za doseganje skladnosti uporabi Komisija postopke za
ugotavljanje kršitev, če ima dokaze o sistematičnem in trajnem vzorcu neustrezne
uporabe zakonodaje EU. Komisija lahko sproži postopek za ugotavljanje kršitev in države
članice pozove, da sprejmejo ustrezne ukrepe v primeru neprenosa, nepravilnega
prenosa ali nepravilne uporabe zakonodaje. Komisija lahko zadevo predloži
Sodišču, da se ugotovi kršitev prava Skupnosti s strani države članice.
Komisija se lahko drugič obrne na Sodišče, pri čemer zahteva uporabo denarnih
kazni, dokler se ne upošteva prva sodba Sodišča. Postopek za ugotavljanje kršitev ima pomembno vlogo pri zagotavljanju
pravilne uporabe zakonodaje EU in koristi za državljane. Komisija je s paketom
postopkov za ugotavljanje kršitev, ki jih je uvedla leta 2012 v zvezi z
izvajanjem zakonodaje na področju zaščite kokoši nesnic, in z jasnimi dokazi o
podobnem pristopu k zaščiti prašičev pokazala resnost pri izpolnjevanju
obveznosti te vloge. Glede drugih orodij je namen pilotnega projekta EU, ki ga je sprejela
Komisija, zagotoviti hitrejše in popolnejše odgovore na vprašanja, povezana z
uporabo zakonodaje EU. Uporablja se za olajšanje komunikacije med Komisijo in
državami članicami ter prispevanje k reševanju težav pri izvrševanju, ne da bi
se bilo treba pri tem zateči k uradnim postopkom za ugotavljanje kršitev. Več informacij o kršitvah je na voljo v letnih poročilih o spremljanju
uporabe zakonodaje EU, ki so objavljena na spletišču Komisije: http://ec.europa.eu/eu_law/infringements/infringements_annual_report_en.htm. 7. Mednarodna
trgovina Komisija dejavno sodeluje z mednarodnimi organi za določanje
standardov, ki delujejo na področjih varnosti hrane ter zdravja živali in
rastlin. Prav tako ima obsežne stike z državami, ki niso članice EU, v okviru
katerih obe strani zahtevata in dajeta zagotovila v zvezi z varnostjo trgovine
z živili. To vključuje obsežne razprave o uspešnosti nadzora, ki se izvaja,
katerih namen je zagotoviti varno podlago trgovanja. Izkušnje, pridobljene v
tem procesu, vplivajo na upravljanje sistemov nadzora, ki se izvajajo v državah
članicah. 8. Sklepne ugotovitve Na
splošno države članice zagotavljajo dobro stopnjo izvajanja uradnega nadzora v
prehranski verigi in upoštevajo težave v zvezi z varnostjo hrane, zdravjem
rastlin in živali ter dobrobitjo živali. Še vedno so možne izboljšave, vendar
je bil dosežen napredek pri učinkoviti uporabi instrumentov in sredstev nadzora
ter pri načrtovanju, izvajanju in usklajevanju nadzora v vseh sektorjih. Uradni
nadzor in zakonodajni instrumenti, namenjeni kar največji učinkovitosti
nadzora, so ključni elementi prehranske verige EU. Pristojnim organom omogočajo
izvajanje nadzora na podlagi tveganja, ugotavljanje pomanjkljivosti in njihovo
pravočasno odpravljanje. Pristojnim organom zagotavljajo tudi pomemben pregled
stanja na področju varnosti hrane in zdravja. Poročila držav članic potrjujejo, da nacionalni pristojni
organi svojo vlogo jemljejo resno, pri čemer nadzor vedno bolj temelji na
tveganju, kar potrjujejo tudi poročila revizij, ki so jih
opravili strokovnjaki Komisije. Uvajajo se novi instrumenti za izboljšanje pregleda in uspešnosti nadzornih organov. Posebne
revizije na kraju samem, ki jih opravlja Komisija, in naknadne splošne
revizije, ki zajemajo vse sektorje in obravnavajo zlasti temeljne vzroke
neskladnosti, so posebej pomembne pri ugotavljanju pomanjkljivosti, ki jih je
treba odpraviti, in pri zagotavljanju, da se izvajajo ukrepi za izboljšanje.
Komisija izvaja sistem za kvantitativno preverjanje napredka držav članic pri
sprejemanju ukrepov za izboljšanje, pri čemer ta sistem redno pregleduje na
podlagi ciljev in kazalnikov. Ta
poročila Komisije o revizijah, ki dopolnjujejo nadzorne dejavnosti in poročila
držav članic, zagotavljajo trden sistem za ocenjevanje uspešnosti nadzornih
sistemov držav članic. Ta
sistem omogoča Komisiji, da po potrebi sprejme ustrezne ukrepe za izboljšanje
sistemov uradnega nadzora in revizij v državah članicah. _______________________ PRILOGA SEZNAM OBJAVLJENIH SEKTORSKIH
POROČIL KOMISIJE O IZVAJANJU ZAKONODAJE EU O VARNOSTI HRANE, ZDRAVJU IN DOBROBITI ŽIVALI TER ZDRAVJU RASTLIN Poročilo || Pravna podlaga || Objava Letno poročilo o spremljanju in testiranju prežvekovalcev na prisotnost transmisivne spongiformne encefalopatije v EU || Člen 6(4) Uredbe (ES) št. 999/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2001 o določitvi predpisov za preprečevanje, nadzor in izkoreninjenje nekaterih transmisivnih spongiformnih encefalopatij || http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/tse_bse/monitoring_annual_reports_en.htm Zbirno poročilo EU o trendih in virih zoonoz, njihovih povzročiteljih in izbruhih, ki se prenašajo s hrano, v Evropski uniji || Člen 9(2) Direktive 2003/99/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o spremljanju zoonoz in povzročiteljev zoonoz, ki spreminja Odločbo Sveta 90/424/EGS in razveljavlja Direktivo Sveta 92/117/EGS (Pooblaščena agencija EFSA, pripravlja agencija EFSA v sodelovanju s centrom ECDC) || http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/2090.pdf Letno poročilo o sistemu hitrega obveščanja za živila in krmo (RASFF) || Člen 50 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane || http://ec.europa.eu/food/food/rapidalert/rasff_publications_en.htm Poročilo || Pravna podlaga || Objava Letno poročilo o spremljanju ostankov pesticidov za vso EU || Člen 32 Uredbe (ES) št. 396/2005 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. februarja 2005 o mejnih vrednostih ostankov pesticidov v ali na hrani in krmi rastlinskega in živalskega izvora ter o spremembi Direktive Sveta 91/414/EGS (Pooblaščena agencija EFSA) || http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/2430.pdf Letno poročilo o obsevanju živil || Člen 7(3) Direktive 1999/2/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. februarja 1999 o približevanju zakonodaje držav članic o živilih in živilskih sestavinah, obsevanih z ionizirajočim sevanjem || http://ec.europa.eu/food/food/biosafety/irradiation/index_en.htm Delovni dokument služb Komisije o izvajanju nacionalnih načrtov spremljanja ostankov v državah članicah || Člen 8 Direktive Sveta 96/23/ES z dne 29. aprila 1996 o ukrepih za spremljanje nekaterih snovi in njihovih ostankov v živih živalih in v živalskih proizvodih ter razveljavitvi direktiv 85/358/EGS in 86/469/EGS in odločb 89/187/EGS in 91/664/EGS || http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/residues/control_en.htm Poročila s sej strokovnih podskupin (goveja bruceloza, bruceloza ovac in koz, goveja tuberkuloza in steklina) delovne skupine za spremljanje izkoreninjenja bolezni v državah članicah || Delovna skupina je bila ustanovljena leta 2000 kot ukrep, predviden v beli knjigi Komisije o varni hrani. || http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/eradication/taskforce_en.htm Dobrobit živali: uredba o prevozu || Člen 27(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1/2005 o zaščiti živali med prevozom in postopki, povezanimi z njim, in o spremembi direktiv 64/432/EGS in 93/119/ES ter Uredbe (ES) št. 1255/97 || http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/transpor t/inspections_reports_reg_1_2005_en.htm [1] Uredba (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta
in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se
zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o
zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali – UL L 191,
30.4.2004. [2] Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta
in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in
zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in
postopkih, ki zadevajo varnost hrane. [3] Uredba Sveta (ES) št. 834/2007 z dne 28. junija 2007
o ekološki pridelavi in označevanju ekoloških proizvodov in razveljavitvi
Uredbe (EGS) št. 2092/91 – UL L 189, 20.7.2007. [4] Uredba (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in
Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih
proizvodov in živil – UL L 343, 14.12.2012. [5] http://ec.europa.eu/food/fvo/specialreports/index_en.htm. [6] http://ec.europa.eu/food/plant/europhyt/interceptions_en.htm. [7] Znanstveno poročilo agencije EFSA in centra ECDC: Zbirno
poročilo Evropske unije o trendih in virih zoonoz, njihovih povzročiteljih in
izbruhih, ki se prenašajo s hrano, v letu 2010.
http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/2597.pdf.