This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0126
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Preparing for the 2014 European elections: further enhancing their democratic and efficient conduct
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Príprava na voľby do Európskeho parlamentu v roku 2014: posilnenie ich demokratického a účinného priebehu
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Príprava na voľby do Európskeho parlamentu v roku 2014: posilnenie ich demokratického a účinného priebehu
/* COM/2013/0126 final */
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Príprava na voľby do Európskeho parlamentu v roku 2014: posilnenie ich demokratického a účinného priebehu /* COM/2013/0126 final */
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU,
RADE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU A VÝBORU REGIÓNOV Príprava na voľby do Európskeho
parlamentu v roku 2014: posilnenie ich demokratického a účinného priebehu 1. Úvod Voľby do Európskeho parlamentu v roku
2014 budú prvými voľbami od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy.
Tieto voľby budú o to dôležitejšie, že Európska únia sa momentálne
nachádza vo fáze prijímania zásadných opatrení zameraných na vytvorenie
skutočnej hospodárskej a menovej únie, ktorej nosným pilierom je
demokratická legitimita. Lisabonská zmluva upevnila demokratické
základy Únie. Posilnila totiž úlohu európskych občanov ako politických
aktérov v EÚ[1],
pričom vytvorila tesné prepojenie medzi občanmi, uplatňovaním
ich politických práv a demokratickým životom v Únii[2]. Lisabonská zmluva zároveň
zdôraznila úlohu Európskeho parlamentu ako zastupiteľského demokratického
zhromaždenia a umožnila občanom EÚ, aby sa prostredníctvom iniciatívy
občanov bezprostrednejšie a v plnom rozsahu podieľali na
demokratickom živote v Únii[3].
Európska komisia je odhodlaná naplno
využiť existujúce ustanovenia Lisabonskej zmluvy, aby posilnila
transparentnosť a európsky rozmer volieb do Európskeho parlamentu. Týmto
spôsobom sa bude usilovať upevniť demokratickú legitimitu
rozhodovacieho procesu v EÚ a priblížiť systém občanom Únie. Osobitne
dôležité je to najmä v čase, keď sa na úrovni EÚ vyžaduje prijatie
opatrení na riešenie finančnej krízy a krízy štátneho dlhu. Tieto kroky môžu
byť zároveň východiskom pre ďalšie reformy zmluvy, ktorých
cieľom bude posilniť základ Európskej únie ako demokratickej
organizácie. Občania sú na úrovni Únie priamo
zastúpení v Európskom parlamente[4].
Zameranie na občanov potvrdzuje aj nové vymedzenie poslancov Európskeho
parlamentu ako „zástupcov občanov Únie[5]“
a nie jednoducho ako „zástupcov ľudu štátov, ktoré sú členmi
Spoločenstva[6]“.
V rovnakom duchu udeľuje Lisabonská zmluva Európskemu parlamentu posilnené
právomoci, čím upevňuje jeho úlohu plnoprávneho zákonodarcu spolu s Radou.
Európsky parlament teraz rozhoduje o prevažnej väčšine legislatívnych
aktov EÚ a má rovnaké právomoci v oblasti celkového rozpočtu EÚ ako Rada,
pričom jeho súhlas sa vyžaduje aj pri prijímaní viacročného
finančného rámca. Komisia vo svojej správe z roku 2010 hodnotila
priebeh volieb do Európskeho parlamentu[7]
v roku 2009 a zamerala sa pritom na implementáciu práva EÚ, volebnú
účasť občanov, ako aj na ich informovanosť o samotných
voľbách či o ich súvisiacich politických právach. V správe o
občianstve EÚ za rok 2010 pod názvom „Odstránenie prekážok vykonávania
práv občanov EÚ[8]“
Komisia zdôraznila potrebu zvýšiť povedomie občanov EÚ o
voľbách do Európskeho parlamentu, ich právach a o vplyve politík EÚ na ich
každodenný život. Zároveň poukázala na nutnosť odstrániť
nedostatky pri uplatňovaní spoločných demokratických zásad týchto
volieb či na potrebu eliminovať prekážky, ktoré občanom bránia v
účinnom uplatňovaní ich volebných práv. Vzhľadom na posilnenú úlohu a právomoci
Európskeho parlamentu je nevyhnutné, aby sa proces voľby jeho členov
zlepšil a dostal viac do popredia. Predseda Európskej komisie José Manuel Barroso
vo svojej správe o stave Únie za rok 2012[9]
vyzval na dokončenie rozsiahlej a skutočnej hospodárskej únie
založenej na politickej únii, pričom zdôraznil, že „dôveryhodnosť a
udržateľnosť hospodárskej a menovej únie v konečnom dôsledku
závisí od inštitúcií a politickej štruktúry, ktorá je za nimi. Práve preto sa v
súvislosti s hospodárskou a menovou úniou vynára otázka politickej únie a
európskej demokracie, ktorá musí byť jej základom.“ Opierajúc sa o víziu
politickej únie predseda Barroso oznámil, že Komisia sa zaviazala prijať
konkrétne kroky na vytvorenie európskeho verejného priestoru a zároveň
predložiť ďalšie návrhy, ako možno včas pred voľbami do
Európskeho parlamentu v roku 2014 vybudovať otvorenejšiu a
demokratickejšiu Európsku úniu. V oznámení z 28. novembra 2012 pod názvom „Koncepcia
pre rozsiahlu a skutočnú hospodársku a menovú úniu – Zahájenie európskej
diskusie“[10]
sa Komisia zasadzuje za „posilnenú demokratickú legitimitu a zodpovednosť“
ako za neoddeliteľnú súčasť akéhokoľvek reformného úsilia
Európskej únie. Aj v správe pod názvom „Smerom k skutočnej hospodárskej
a menovej únii“, ktorú vypracoval predseda Európskej rady v úzkej spolupráci
s predsedom Komisie a predsedom Euroskupiny a prezidentom Európskej centrálnej
banky[11]
, sa zdôrazňuje, že demokratická legitimita a zodpovednosť sú
nevyhnutným predpokladom skutočnej hospodárskej a menovej únie. V celej Európe momentálne prebieha na
jednotlivých úrovniach politický dialóg o budúcnosti Európy. Ide o sériu
diskusií európskych a národných politikov s občanmi v rámci Európskeho
roka občanov[12].
Mnoho myšlienok, ktoré z týchto diskusií vzišlo, poukazuje na potrebu užšieho
prepojenia EÚ a jej občanov. Integrácia a legitimita sa musia
rozvíjať súbežne. Posilnenie demokracie je prirodzeným následkom
dôslednejšej inštitucionálnej integrácie, bez ktorej sa Európska únia
nezaobíde, ak chce reagovať na súčasné globálne výzvy. Z tohto dôvodu
existuje naliehavá potreba užšieho vzájomného prepojenia občanov EÚ a
demokratického procesu Únie. Toto oznámenie reaguje na záväzok predsedu
Barrosa, ktorým je v prvom rade prehĺbiť celoeurópsku diskusiu a
posilniť európsky rozmer volieb do Európskeho parlamentu. Približuje
iniciatívy Komisie, ktoré občanom uľahčia účasť na
voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014 a ktoré zároveň
zabezpečenia dodržiavanie demokratických zásad týchto volieb. K tomuto
oznámeniu je pripojené odporúčanie o posilnení demokratického a
účinného priebehu volieb do Európskeho parlamentu[13]. 2. POSILENIE DEMOKRATICKÉHO PRIEBEHU VOLIEB
DO EURÓPSKEHO PARLAMENTU Občania EÚ si vo všeobecnosti uvedomujú
dôležitosť volieb do Európskeho parlamentu ako prostriedku zapojenia sa do
demokratického života v Únii. Nie sú si však vedomí toho, aký vplyv majú tieto
voľby na ich každodenný život, ani toho, aké politické možnosti majú k
dispozícii, čo sa následne negatívne odráža na volebnej účasti. ·
Takmer 6 z 10 občanov EÚ sa domnieva, že
účasť na voľbách do Európskeho parlamentu je najlepší spôsob,
ako zabezpečiť, že ich hlas bude na úrovni EÚ vypočutý[14]. ·
Viac ako 7 z 10 občanov EÚ je
presvedčených, že volebná účasť by bola vyššia, keby politické
strany počas predvolebnej kampane vo všetkých materiáloch uvádzali, ku
ktorej európskej politickej strane sú pridružené[15]. ·
Viac ako 8 z 10 občanov EÚ uvádza, že ich
motivácia zúčastniť sa na voľbách do Európskeho parlamentu by sa
zvýšila, keby boli lepšie informovaní o volebných programoch a cieľoch
jednotlivých kandidátov a strán v Európskom parlamente, ako aj o vplyve EÚ na
ich život, či o samotných voľbách[16]. ·
6 z 10 občanov EÚ, ktorí sa zapojili do
verejných konzultácií, by k účasti na voľbách motivoval politický
program, ktorý by prispel k zlepšeniu ich každodenného života a následne
program zameraný na posilnenie hospodárstva EÚ či na odstránenie
sociálnych rozdielov v EÚ[17].
Z uvedených prieskumov vyplýva, že
občania EÚ prejavujú jednoznačný záujem o to, aby sa v európskych
otázkach, ktoré majú priamy vplyv na ich život, mohli rozhodovať medzi
jednotlivými zmysluplnými politickými možnosťami. V tejto súvislosti sa
zdá, že prevaha národne orientovaných tém, ktoré zatieňujú otázky dôležité
z hľadiska EÚ, má negatívny vplyv na účasť na voľbách do
Európskeho parlamentu. Ako zdôraznil predseda Barroso vo svojej správe o stave
Únie za rok 2012, politická debata sa príliš často vedie tak, ako keby
existovala iba medzi stranami v jednotlivých krajinách. V dôsledku toho vzniká
medzi politickými stranami na národnej a európskej úrovni veľmi často
skutočná priepasť. V záujme lepšieho pochopenia vzájomného
prepojenia politických procesov prebiehajúcich na národnej úrovni a na úrovni
EÚ je potrebné, aby si občania vo väčšej miere uvedomovali väzby,
ktoré existujú medzi hlavnými aktérmi. Posilnenie a väčšie
zviditeľnenie európskych politických strán je spôsob, ako tento cieľ
priamo dosiahnuť. Európske politické strany, teda nadnárodní
aktéri, ktorých kľúčovou úlohou je tlmočiť názory
občanov na európskej úrovni, sú najvhodnejšie na to, aby vytvárali
spojnicu medzi politikami EÚ a občanmi. Lisabonská zmluva priznáva
európskym politickým stranám v tomto smere rozhodujúcu úlohu a poveruje ich
prispievaním „k formovaniu európskeho politického vedomia a k vyjadrovaniu vôle
občanov Únie“[18]. V snahe umožniť európskym politickým
stranám riadne plniť ich osobitné poslanie prijala Komisia návrh
nariadenia o štatúte a financovaní európskych politických strán a európskych
politických nadácií[19].
Cieľom tohto návrhu je zabezpečiť väčšie zviditeľnenie
európskych politických strán a flexibilnejší, transparentnejší a účinnejší
rámec ich financovania. Na základe uvedeného návrhu sa od
paneurópskych politických strán zároveň vyžaduje, aby počas volieb
prijali všetky primerané opatrenia na to, aby informovali občanov EÚ o
pridružení národných politických strán a ich kandidátov k európskym politickým
stranám[20].
V tejto súvislosti Komisia odporúča,
aby národné politické strany jasne uvádzali, ku ktorej paneurópskej politickej
strane sú pridružené, čím sa ešte viac zdôrazní ich vzájomné prepojenie. Zviditeľnenie väzby medzi národnými
stranami, ktorým občania EÚ odovzdávajú svoj hlas, a európskymi
politickými stranami, ku ktorým sú tieto strany pridružené, by malo výrazný
vplyv na transparentnosť rozhodovacieho procesu v EÚ. Väčšie
zviditeľnenie európskych politických strán počas celého procesu
volieb, t. j. od predvolebnej kampane až po odovzdanie volebných hlasov, by
prispelo k väčšej zodpovednosti politických strán, ktoré sa zúčastňujú
na voľbách do Európskeho parlamentu, a posilnilo by dôveru voličov v
samotné voľby. Zároveň by umožnilo občanom lepšie pochopiť,
ako sa odovzdanie ich hlasu národnej politickej strane prejaví na európskej
úrovni. Z tohto dôvodu je dôležité, aby
členské štáty v rámci svojich volebných systémov podporovali a
uľahčovali informovanie voličov o pridružení národných
politických strán k európskym politickým stranám. Zároveň by mali národné
politické strany, ktoré sa zúčastňujú na voľbách do Európskeho
parlamentu, pred samotnými voľbami zverejniť ich pridruženie k
európskym politickým stranám. Voľby do Európskeho parlamentu prebiehajú
v súčasnosti v jednotlivých členských štátoch v rôzne dni. Táto
skutočnosť ešte viac umocňuje dojem, že ide v prvom rade o
národné voľby a znemožňuje ich vnímať ako spoločné úsilie.
Spoločný európsky deň konania volieb, v ktorý by sa všetky volebné
miestnosti uzatvárali v rovnaký čas, by vo väčšej miere symbolizoval
myšlienku spoločnej účasti občanov v celej Únii, a teda i
myšlienku zastupiteľskej demokracie, na ktorej je EÚ založená. Členské štáty by sa preto mali
dohodnúť na spoločnom dni konania volieb do Európskeho parlamentu, v
ktorý by sa všetky volebné miestnosti uzatvárali v rovnaký čas. 3. UŽŠIE PREPOJENIE MEDZI HLASMI
OBČANOV EÚ A VOĽBOU PREDSEDU KOMISIE Lisabonská zmluva posilňuje úlohu
Európskeho parlamentu a jeho zodpovednosť voči Komisii: Európsky
parlament volí predsedu Komisie na základe návrhu Európskej rady, ktorý musí
zohľadňovať výsledky volieb do Európskeho parlamentu[21]. Predseda Komisie je popredným
predstaviteľom výkonnej moci EÚ a jeho voľba by mala prebehnúť
podľa jasných pravidiel. Každá politická strana by mala počas
volebného procesu zverejniť meno svojho kandidáta na funkciu predsedu
Komisie. V súlade so zmluvou
by mali výsledky volieb do Európskeho parlamentu zohrávať
kľúčovú úlohu pri rozhodovaní o tom, ktorý z kandidátov sa stane
predsedom Komisie[22].
1 z 2 občanov EÚ uvádza, že jeho motivácia
zúčastniť sa na voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014 by
sa zvýšila, keby každá z hlavných európskych politických aliancií predložila na
základe spoločného programu meno svojho kandidáta na funkciu predsedu
Európskej komisie[23].
Ako uvádza predseda Barroso vo svojej správe o
stave Únie za rok 2012, „významným nástrojom na prehĺbenie paneurópskej
politickej debaty bude predloženie kandidátov európskych politických strán na
funkciu predsedu Komisie už pri voľbách do Európskeho parlamentu v roku
2014 […] Bude to rozhodný krok k tomu, aby možnosť európskej voľby
bola vďaka týmto voľbám ešte jasnejšia.“ Parlament vo svojom uznesení z 22. novembra
2012 o voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014[24] naliehavo vyzýva európske
politické strany, aby vymenovali kandidátov na predsedníctvo Komisie, a
očakáva, že títo kandidáti budú hrať hlavnú úlohu v parlamentnej
volebnej kampani, najmä prostredníctvom osobnej prezentácie svojho programu vo
všetkých členských štátoch Únie. Európsky parlament zároveň
zdôrazňuje, že je dôležité posilniť politickú legitimitu Parlamentu i
Komisie tým, že sa ich voľba bezprostrednejšie spojí s prianím
voličov. V oznámení z 28.
novembra 2012 pod názvom „Koncepcia pre rozsiahlu a skutočnú hospodársku a
menovú úniu – Zahájenie európskej diskusie“[25]
Komisia zdôrazňuje, že nominácia kandidátov politických strán na funkciu
predsedu Komisie v súvislosti s voľbami do Európskeho parlamentu v roku
2014 je dôležitý krok, ktorý je potrebné prijať v záujme podpory vzniku
skutočnej európskej politickej sféry. Zverejňovanie
nominácií európskych a národných politických strán na funkciu predsedu Komisie,
ako aj programov týchto kandidátov počas volieb do Európskeho parlamentu,
prispeje k vytvoreniu konkrétneho a viditeľného prepojenia medzi
individuálnym hlasom, ktorý občania EÚ odovzdávajú kandidátom na poslancov
do Európskeho parlamentu na jednej strane, a kandidátom na predsedu Komisie
podporovaným stranou, za ktorú kandiduje osoba, ktorej občan odovzdal svoj
hlas, na strane druhej. Tento krok umožní občanom EÚ lepšie
pochopiť, ktorého kandidáta na predsedu Komisie svojim hlasom v
konečnom dôsledku podporia. V dôsledku toho by sa zvýšila legitimita
predsedu Komisie a vo všeobecnosti aj demokratická legitimita celého
rozhodovacieho procesu v EÚ. Zároveň by to mohlo viesť k vyššej
účasti na voľbách do Európskeho parlamentu, keďže by sa
posilnila vzájomná súvislosť medzi voľbou zástupcov občanov a
procesom výberu a voľby hlavy európskej výkonnej moci. Istým príkladom v
tomto smere môžu byť aj Spojené štáty americké, kde sa volebná
účasť automaticky zvyšuje v prípade, že sa voľby do kongresu
konajú v ten istý rok ako prezidentské voľby, zatiaľ čo v
medziobdobí sa na voľbách zúčastňuje len okolo 40 %
voličov. Politicky orientované relácie v médiách
umožňujú voličom rozhodnúť sa na základe získaných poznatkov.
Národné politické strany by mali teda takýmto spôsobom informovať o
svojich kandidátoch a programoch, a to v prostredí, ktoré podporuje pluralitu
médií a otvorený demokratický dialóg v súlade s článkom 11 Charty
základných práv Európskej únie. 4. POSILENIE ÚČINNÉHO PRIEBEHU VOLIEB
DO EURÓPSKEHO PARLAMENTU PRI SÚČASNOM ZNÍŽENÍ ADMINISTRATÍVNEJ ZÁŤAŽE
ČLENSKÝCH ŠTÁTOV Právne predpisy EÚ zaručujú, že každý
občan EÚ s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie je štátnym
príslušníkom, má právo voliť a byť volený vo voľbách do
Európskeho parlamentu za tých istých podmienok ako štátny príslušník tohto
štátu[26].
V záujme zabezpečenia legitimity volieb
do Európskeho parlamentu sa v smernici 93/109/ES stanovujú postupy, ktorých
cieľom je zaistiť, aby občania EÚ nemohli voliť ani
byť volení v tých istých voľbách v členskom štáte pôvodu a
zároveň v členskom štáte bydliska[27]. Komisia vo svojej správe o priebehu volieb do
Európskeho parlamentu v roku 2009[28]
poukázala na problémy spojené s uplatňovaním týchto postupov v praxi. Aj v
správe o občianstve EÚ za rok 2010[29]
sa uvádza, že tieto postupy môžu pre vnútroštátne správne orgány často
predstavovať nadmernú záťaž, ktorá nezodpovedá skutočnému
rozsahu problému viacnásobného hlasovania a kandidovania. Z tohto dôvodu
Komisia oznámila, že má v úmysle tieto postupy zjednodušiť (opatrenie
č. 19 správy o občianstve EÚ za rok 2010). Na základe konzultácií s odborníkmi na
voľby z členských štátov vypracovala Komisia pre vnútroštátne volebné
orgány odporúčania týkajúce sa rôznych aspektov mechanizmu na zabránenie
viacnásobnému hlasovaniu. Vďaka týmto odporúčaniam sa mechanizmus
zjednoduší a zabezpečí sa jeho väčšia účinnosť proti
zneužitiu. Na základe odporúčania, ktoré bolo
prijaté spolu s týmto oznámením, by mali členské štáty predovšetkým: ·
zriadiť jednotný kontaktný orgán pre plynulú
výmenu údajov s ostatnými členskými štátmi, ·
zohľadňovať pri výmene údajov
rozdielny harmonogram volieb v jednotlivých členských štátoch, ·
poskytovať dodatočné osobné údaje, ktoré
môžu byť nevyhnutné z hľadiska účinnejšej identifikácie
občanov EÚ, ktorí sú zapísaní v zozname voličov v členskom štáte
svojho bydliska. Keďže tieto odporúčania budú
zverejnené v dostatočnom časovom predstihu pred konaním ďalších
volieb do Európskeho parlamentu, môžu vo výraznej miere prispieť k
vytvoreniu lepšieho a účinnejšieho mechanizmus proti zneužívaniu a k
odstráneniu administratívnej záťaže. 5. ODTRÁNENIE PREKÁŽOK PRI UPLATŇOVANÍ
VOLEBNÝCH PRÁV OBČANOV EÚ A ZABEZPEČENIE DODRŽIAVANIA SPOLOČNÝCH
ZÁSAD EÚ 5.1. Uplatňovanie volebných
práv občanov EÚ s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnym
príslušníkom V správe o občianstve EÚ za rok 2010[30] Komisia zdôraznila, že v
prípade občanov EÚ s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú
štátnym príslušníkom, je potrebné zabezpečiť plné uplatňovanie
ich volebných práv v celej EÚ (opatrenie č. 18). Komisia v tejto súvislosti poznamenala, že
niektoré členské štáty vyžadujú od občanov EÚ z iných členských
štátov, aby pri zápise do zoznamu voličov splnili podmienky, ktoré
presahujú rámec smernice 93/109/ES o uplatňovaní volebného práva a práva
byť volený do Európskeho parlamentu. K týmto dodatočným podmienkam
patrí napríklad povinnosť byť držiteľom národného preukazu totožnosti
alebo povinnosť opätovne sa zaregistrovať v prípade každých volieb do
Európskeho parlamentu. Komisia zároveň uviedla, že niektoré členské
štáty údajne neinformovali občanov EÚ z iných členských štátov
primeraným spôsobom o ich práve zúčastniť sa na voľbách do
Európskeho parlamentu. V nadväznosti na správu o občianstve EÚ
za rok 2010 sa Komisia prostredníctvom dialógu s dotknutými členskými
štátmi usilovala zabezpečiť, aby sa občania EÚ s bydliskom v
členskom štáte, ktorého nie sú štátnym príslušníkom, mohli v súlade s
právom EÚ zúčastniť na voľbách do Európskeho parlamentu za tých
istých podmienok ako štátni príslušníci tohto štátu. Na základe tohto dialógu zmenilo viacero
členských štátov svoje právne predpisy alebo oznámilo, aké zmeny majú v
úmysle prijať, aby zabezpečili súlad svojich právnych predpisov s
požiadavkami práva EÚ[31].
Komisia je s týmito členskými štátmi v stálom kontakte a usiluje sa
zabezpečiť, aby sa volebné práva občanov EÚ uplatňovali v
plnom rozsahu v celej EÚ, a to v prípade potreby aj prostredníctvom konania vo
veci porušenia právnych predpisov podľa článku 258 Zmluvy o fungovaní
Európskej únie (ZFEÚ). 5.2. Zabezpečenie
dodržiavania spoločných zásad pri voľbách do Európskeho parlamentu Pri organizovaní volieb do Európskeho
parlamentu musia všetky členské štáty dodržiavať určité
spoločné zásady: voľby musia byť slobodné a tajné a musia
prebiehať všeobecným priamym hlasovaním[32].
Tieto zásady, ktoré sú zakotvené v práve EÚ, zakazujú okrem iného
zverejniť volebné výsledky v členskom štáte skôr, ako sa ukončí
hlasovanie vo všetkých členských štátoch. Cieľom tohto kroku je
zabrániť ovplyvňovaniu voličov EÚ volebnými výsledkami z
členských štátov, v ktorých sa už voľby ukončili, a teda
zachovať základnú ideu zásady slobodného hlasovania. Ako sa uvádza v správe o občianstve EÚ za
rok 2010 (opatrenie č. 17), Komisia prijala opatrenia, ktoré majú
počas nadchádzajúcich volieb do Európskeho parlamentu zabezpečiť
dodržiavanie tejto demokratickej zásady v celej EÚ. V nadväznosti na to
podnikli členské štáty príslušné kroky na odstránenie existujúcich
nedostatkov[33].
Komisia bude počas volieb do Európskeho
parlamentu v roku 2014 pozorne sledovať uplatňovanie týchto opatrení,
aby sa uistila, že sú primerané a že oficiálne zverejnenie volebných výsledkov
prebieha v plnom súlade s touto základnou demokratickou zásadou. 5.3. Uplatnenie odchýlky
podľa článku 22 ods. 2 ZFEÚ V článku 22 ods. 2 ZFEÚ sa uvádza, že
každý občan EÚ s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie je štátnym
príslušníkom, má právo zúčastniť sa na voľbách do Európskeho parlamentu
za tých istých podmienok ako štátny príslušník tohto štátu. Táto právna úprava
však umožňuje stanoviť odchýlku z tohto pravidla v prípade, že je to
odôvodnené osobitnou situáciou členského štátu. Táto odchýlka je podrobne vymedzená v
článku 14 ods. 1 smernice 93/109/ES. Na základe nej môžu členské
štáty obmedziť právo voliť a právo kandidovať vo voľbách na
tie osoby, ktoré spĺňajú požiadavku určitej minimálnej doby
pobytu, a to za predpokladu, že pomer štátnych príslušníkov iných
členských štátov, ktorí tu majú bydlisko a ktorí dosiali vek
oprávňujúci na účasť vo voľbách, presahuje 20 % celkového
počtu oprávnených voličov. Luxembursko je jediný členský štát, ktorý
spĺňa požiadavky na uplatnenie tejto odchýlky. Táto krajina uplatnila
odchýlku už v minulosti, keď obmedzila právo voliť a právo
kandidovať vo voľbách na štátnych príslušníkov iných členských
štátov EÚ, ktorí majú v Luxembursku oprávnený pobyt a ktorého dĺžka
dosiahla pred zápisom do zoznamu voličov minimálne dva roky, resp.
päť rokov v prípade zápisu do zoznamu kandidátov. Z informácií, ktoré Luxembursko predložilo
Komisii 31. augusta 2012 vyplýva, že celkový počet občanov EÚ s
bydliskom v Luxembursku, ktorí dosiali vek oprávňujúci na účasť
vo voľbách, predstavuje 383 485, zatiaľ čo počet štátnych
príslušníkov iných členských štátov EÚ, ktorí tu majú bydlisko a ktorí
dosiali vek oprávňujúci na účasť vo voľbách je 151 126. Z
uvedeného je zrejmé, že pomer štátnych príslušníkov iných členských štátov
predstavuje 39,41%, čo presahuje hranicu 20 %. Dôvody na uplatnenie
odchýlky podľa článku 22 ods. 2 ZFEÚ teda stále existujú. 6. PODPORA KANDIDATÚRY štátnych príslušíkov
iných členských štátov EÚ VO VOĽBÁCH DO EURÓPSKEHO PARLAMENTU: ZMENA
SMERNICE 93/109ES Vo svojej správe o priebehu volieb do Európskeho
parlamentu v roku 2009 Komisia uviedla, že jedným z dôvodov nízkej volebnej
účasti je skutočnosť, že len malý počet občanov EÚ s
bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnym príslušníkom, využilo
právo byť volený v týchto voľbách. V roku 2009 takto kandidovalo len
81 občanov EÚ. Komisia poznamenáva, že občania EÚ, ktorí
si vo voľbách do Európskeho parlamentu želajú kandidovať v
členskom štáte, do ktorého sa presťahovali, musia čeliť
nákladným a náročným administratívnym postupom. V správe o občianstve
EÚ za rok 2010 v tejto súvislosti oznámila, že opätovne otvorí rokovania o
zmene smernice 93/109/ES s cieľom zjednodušiť postupy, ktorým sú
občania EÚ pri svojej kandidatúre v súčasnosti vystavení, a to takým
spôsobom, aby nebola ohrozená legitimita volieb do Európskeho parlamentu. V nadväznosti na rokovania, ktoré Komisia
opätovne otvorila, prijala Rada 20. decembra 2012 smernicu 2013/1/EÚ[34], ktorou sa mení a
dopĺňa smernica 93/109/ES. V tejto smernici sa okrem iného stanovuje,
že kandidáti už nie sú povinní prekladať doklad o tom, že neboli pozbavení
práva byť volení v domovskom členskom štáte. Namiesto toho predložia
na tento účel formálne vyhlásenie, ktoré overia volebné orgány v
členskom štáte bydliska. Tento zjednodušený postup sa uplatní počas
volieb do Európskeho parlamentu v roku 2014. 7. ZÁVER Rok 2013 je Európskym rokom občanov.
Tento rok je totiž 20. výročím existencie občianstva EÚ, ktoré
zaviedla Maatrichtská zmluva. Pri tejto príležitosti prebiehajú v celej Európe
na úrovni Únie, či na národnej, regionálnej alebo miestnej úrovni rôzne
podujatia, konferencie a verejné diskusie. Ich spoločným cieľom je
zvýšiť povedomie občanov EÚ o ich právach, ktoré sú zakotvené v
právnom poriadku EÚ, a to vrátane práva podieľať sa na demokratickom
živote v Únii, a súčasne ich podnietiť k aktívnej účasti na
občianskych fórach zameraných na politiky a záležitosti EÚ. Európsky rok občanov je nielen vhodnou
príležitosťou načúvať problémom európskych občanov, ale aj
možnosťou oboznámiť ich s vplyvom, ktorý majú politiky EÚ na ich
každodenný život, zdôrazniť význam ich účasti na formovaní EÚ a
zapojiť sa s nimi do politických diskusií o európskych otázkach. Európsky
rok občanov je pre občanov Únie príležitosť byť vypočutý.
Voľby do Európskeho parlamentu sú na to tým najvhodnejším okamihom. V súvislosti s voľbami do Európskeho
parlamentu sa Komisia domnieva, že: ·
voliči by mali byť pred voľbami do
Európskeho parlamentu a počas nich informovaní o tom, ku ktorým európskym
politickým stranám sú národné politické strany pridružené, ·
členské štáty by sa mali dohodnúť na
spoločnom dni konania volieb do Európskeho parlamentu, v ktorý by sa
všetky volebné miestnosti uzatvárali v rovnaký čas, ·
každá európska politická strana by mala
nominovať svojho kandidáta na funkciu predsedu Európskej komisie, ·
národné strany by mali zabezpečiť, aby vo
svojich politicky orientovaných reláciách o voľbách do Európskeho
parlamentu informovali občanov o tom, ktorého kandidáta na predsedu
Európskej komisie podporujú a aký volebný program tento kandidát ponúka. Komisia je presvedčená, že tieto
praktické odporúčania, ktoré predstavujú skôr evolučný ako
revolučný posun, možno začať uplatňovať včas pre
voľbami do Európskeho parlamentu v roku 2014. Tieto odporúčania
prispejú k rozprúdeniu európskej diskusie a k vytvoreniu európskeho verejného
priestoru. Vďaka nim sa Európa stane ústrednou témou diskusií vo všetkých
členských štátoch EÚ. To bude východiskom pre ďalšie kroky k
európskej integrácii. [1] V článku 10 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ) sa
uvádza, že „každý občan má právo zúčastňovať sa na
demokratickom živote Únie. Rozhodnutia sa prijímajú podľa možnosti čo
najotvorenejšie a čo najbližšie k občanovi.“ [2] Hlava II ZEÚ začleňuje občianstvo EÚ do
ustanovení o demokratických zásadách (článok 9 ZEÚ) a posilňuje
prepojenie medzi občianstvom a demokraciou (články 10 a 11 ZEÚ). [3] Článok 11 ods. 4 ZEÚ stanovuje, že „občania
Únie, ktorých počet dosiahne najmenej jeden milión a ktorí sú štátnymi
príslušníkmi významného počtu členských štátov, sa môžu ujať
iniciatívy a vyzvať Európsku komisiu, aby v rámci svojich právomocí
predložila vhodný návrh vo veciach, o ktorých sa občania domnievajú, že na
účely uplatňovania zmlúv je potrebný právny akt Únie“. [4] Článok 10 ods. 2 ZEÚ. [5] Článok 14 ods. 2 ZEÚ. [6] Článok 189 Zmluvy o založení Európskeho
spoločenstva. [7] KOM(2010) 605 v konečnom znení – Správa o
voľbách poslancov Európskeho parlamentu (akt z roku 1976 zmenený
a doplnený rozhodnutím 2002/772/ES, Euratom) a o účasti občanov
Európskej únie vo voľbách do Európskeho parlamentu v členskom štáte
bydliska (smernica 93/109/ES). [8] KOM(2010) 603 v konečnom znení. [9] 12. september 2012, plenárne zasadnutie Európskeho
parlamentu, Štrasburg, k dispozícii na webovej stránke
http://ec.europa.eu/soteu2012/. [10] COM(2012) 777 final/2. [11] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/134069.pdf. [12] http://ec.europa.eu/european-debate/index_en.htm. [13] C (2013)1303 final. [14] Eurobarometer Európskeho parlamentu EB/EP 77.4, „Dva roky
pred voľbami do Európskeho parlamentu v roku 2014“, Brusel, 20. august
2012. [15] Flash Eurobarometer 364 o volebných právach občanov
EÚ, práca v terénne v novembri 2012. [16] To isté. [17] Verejné konzultácie „Občania EÚ: vaše práva – vaša
budúcnosť“, ktoré Komisia viedla v období od mája do septembra 2012 v
súvislosti so Správou o občianstve EÚ za rok 2013 . [18] Článok 10 ods. 4 ZEÚ a článok 12 ods. 2 Charty
základných práv Európskej únie. [19] COM(2012) 499 final. [20] Pozri článok 17 ods. 3 návrhu nariadenia. [21] V článku 17 ods. 7 ZEÚ sa uvádza: „Zohľadňujúc
voľby do Európskeho parlamentu a po príslušných konzultáciách navrhne
Európska rada kvalifikovanou väčšinou Európskemu parlamentu kandidáta na
funkciu predsedu Komisie. Tohto kandidáta volí Európsky parlament väčšinou
svojich členov.“ Vo vyhlásení č. 11 k článku 17 ods. 6 a 7
Zmluvy o Európskej únii sa následne uvádza, že Európsky parlament a Európska
rada sú spoločne zodpovední za plynulý priebeh procesu vedúceho k
voľbám predsedu Európskej komisie a zároveň poukazuje na potrebu
viesť v tomto smere príslušné konzultácie. [22] Pozri poznámku pod čiarou
č. 21. [23] Prieskum Eurobarometer EB/EP 77.4 z 20. augusta 2012,
uvedený predtým v texte. [24] Uznesenie Európskeho parlamentu z 22. novembra 2012 o
voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2014 (2012/2829(RSP)). [25] COM(2012) 777 final/2. [26] Článok 22 ods. 2 ZFEÚ a smernica 93/109/ES zo 6.
decembra 1993, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného
práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov Únie s
bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi (Ú. v. ES
L 329, 30.12.1993, s. 34). [27] Tento mechanizmus je založený na výmene údajov medzi
členskými štátmi o občanoch EÚ, ktorí sú zapísaní v zozname
voličov alebo ktorí kandidujú v členskom štáte svojho bydliska. Na
základe údajov zaslaných členským štátom bydliska musí členský štát
pôvodu vyňať zo svojich volebných zoznamov mená dotknutých
občanov (alebo im iným spôsobom zabrániť odovzdať svoj hlas
alebo kandidovať). [28] KOM(2010) 605 v konečnom znení. [29] KOM(2010) 603 v konečnom znení. [30] KOM(2010) 603 v konečnom znení. [31] Cyprus, Poľsko a Rumunsko prijali nové právne
predpisy. Česká republika, Maďarsko, Litva, Slovensko a Slovinsko
oznámili, že príslušné legislatívne zmeny nadobudnú účinnosť
včas pred voľbami do Európskeho parlamentu v roku 2014. Nové právne
predpisy nedávno prijali aj Bulharsko a Malta, pričom tieto právne
predpisy sú momentálne predmetom analýzy. Estónsko a Lotyšsko predložili
dostatočné argumenty, ktoré objasňujú súlad ich právnych predpisov s
právom EÚ. [32] Spoločné zásady sú stanovené v Akte z roku 1976 o
priamych a všeobecných voľbách poslancov Európskeho parlamentu, pripojenom
k rozhodnutiu 76/787/ESUO, EHS, Euratom z 20. septembra 1976, ktorý bol
naposledy zmenený a doplnený rozhodnutím Rady 2002/772/ES, Euratom (Ú. v. ES L
283, 21.10.2002, s. 1). [33] Holandsko vypracovalo v tejto súvislosti príslušné
usmernenia určené miestnym orgánom. [34] Ú. v. EÚ L 26, 26.1.2013, s. 28.