This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52006PC0791
Proposal for a Council Directive amending Directive 93/109/EC of 6 December 1993 as regards certain detailed arrangements for the exercise of the right to vote and stand as a candidate in elections to the European Parliament for citizens of the Union residing in a Member State of which they are not nationals
Návrh smernica Rady ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/109/ES zo 6. decembra 1993, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi
Návrh smernica Rady ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/109/ES zo 6. decembra 1993, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi
/* KOM/2006/0791 v konečnom znení - CNS 2006/0277 */
Návrh smernica Rady ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/109/ES zo 6. decembra 1993, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi /* KOM/2006/0791 v konečnom znení - CNS 2006/0277 */
[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 12.12.2006 KOM(2006) 791 v konečnom znení 2006/0277 (CNS) Návrh SMERNICA RADY ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/109/ES zo 6. decembra 1993, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi (predložená Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU | 1.1. Dôvody a ciele návrhu V súlade s právami občanov EÚ zakotvenými v Zmluve o ES každý občan Únie, ktorý má bydlisko v členskom štáte, ktorého nie je štátnym príslušníkom, má právo voliť a byť volený vo voľbách do Európskeho parlamentu v členskom štáte, v ktorom má bydlisko, a to za rovnakých podmienok ako štátni príslušníci tohto štátu. Zásady týkajúce sa práva voliť a byť volený v členskom štáte, ktorého občan nie je štátnym príslušníkom, sú stanovené v smernici 93/109/ES[1]. Právo voliť je základným právom a povinnosťou občana, avšak žiadna osoba nemôže voliť a byť volená vo voľbách do Európskeho parlamentu v tých istých voľbách vo viac ako jednom členskom štáte (článok 4). Smernica 93/109ES stanovuje dva spôsoby, ktorými možno zabrániť osobám, aby volili a boli volené v tých istých voľbách vo viac ako jednom členskom štáte. Po prvé, osoby, ktoré nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, v ktorom chcú uplatniť svoje právo voliť alebo byť volené, musia predložiť formálne vyhlásenie, že budú uplatňovať svoje právo voliť alebo byť volené len vo svojom členskom štáte bydliska (článok 9 a 10). Po druhé, členské štáty sú povinné vymieňať si informácie o štátnych príslušníkoch iných členských štátov, ktorí boli zapísaní do zoznamu voličov alebo kandidujú vo voľbách. Na základe informácií, ktoré členský štát bydliska zašle domovskému členskému štátu, musí domovský členský štát prijať príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby jeho štátni príslušníci nevolili a neboli volení vo viac ako jednom členskom štáte (článok 13). Na tieto účely bol medzi členskými štátmi zriadený systém výmeny informácií. Komisia a členské štáty sa neformálne dohodli na praktických detailoch týkajúcich sa výmeny informácií v rámci tohto systému. Členské štáty však nie sú právne viazané dodržiavať ich. Komisia a členské štáty sa viackrát stretli s cieľom zlepšiť fungovanie a efektívnosť tohto systému. Napriek tomuto úsiliu je systém pre niektoré členské štáty administratívne príliš náročný, nedostatočne funkčný a neefektívny, najmä z dôvodu nezosúladených vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti volieb. V smernici sa stanovuje, že občania Európskej únie, ktorí boli zbavení práva byť volení podľa právnych predpisov členského štátu bydliska alebo podľa právnych predpisov svojho domovského členského štátu, sa vylúčia z uplatňovania tohto práva vo voľbách do Európskeho parlamentu v členskom štáte bydliska (článok 6 ods. 1). Občania EÚ, ktorí chcú kandidovať vo voľbách do Európskeho parlamentu vo svojej krajine bydliska namiesto svojej domovskej krajiny, sú podľa smernice povinní predložiť potvrdenie vydané príslušnými orgánmi domovského členského štátu potvrdzujúce, že v tomto členskom štáte neboli zbavení práva byť volení (článok 10 ods. 2). Ak občan nepredloží toto potvrdenie, jeho žiadosť sa považuje za neprijateľnú (článok 6 ods. 2). Táto povinnosť predstavuje administratívne bremeno pre osoby, ktoré chcú kandidovať vo voľbách v členskom štáte bydliska, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi, a môže byť jedným z dôvodov nízkej účasti týchto občanov vo voľbách. S cieľom zjednodušiť uplatňovanie volebných práv občanov EÚ a tak podporiť zvýšenú účasť vo voľbách, Komisia navrhuje vykonať v smernici niekoľko zmien a doplnení. S cieľom napraviť nedostatky súčasného mechanizmu, ktorý má zabrániť, aby občania volili a boli volení viac ako jedenkrát, prvým cieľom návrhu je nahradiť povinnosť vymieňať si informácie menej náročnými opatreniami, čiže zavedením potrebných záruk a odradzujúcich prostriedkov. Druhým cieľom je zrušiť povinnosť občanov EÚ, ktorí chcú kandidovať vo voľbách v členskom štáte bydliska, predkladať potvrdenie, že neboli zbavení práva byť volení a nahradiť túto povinnosť príslušným odkazom uvedeným vo formálnom vyhlásení, ktoré musia kandidáti predložiť podľa v súčasnosti platného článku 10 ods. 1. 1.2. Zistené problémy 1.2.1. Systém výmeny informácií Hlavné nedostatky: - pokiaľ ide o súčasný systém výmeny informácií, domovským členským štátom nie sú poskytované dostačujúce informácie na to, aby mohli identifikovať jednotlivcov v ich národných zoznamoch a aby mohli prijať opatrenie potrebné na zabezpečenie toho, že štátni príslušníci nevolia a nie sú volení viac ako jedenkrát, - vzhľadom na to, že neexistuje jednotná lehota na zasielanie informácií, údaje prichádzajú príliš neskoro na to, aby mohli byť spracované, - druh nosičov, na ktorých sa informácie prenášajú, sa líši (používa sa napr. papierová forma, diskety, CD-ROM), čo znemožňuje automatické spracovanie údajov, - problémy s prepisom mien v prípade, keď domovský členský štát používa iný druh abecedy ako členský štát bydliska, - nedostatky v systéme spôsobili, že občania boli zbavení svojho práva voliť tak v členskom štáte bydliska, ako aj v domovskom členskom štáte. Dôvodom mnohých problémov sú odlišnosti medzi nezosúladenými volebnými systémami členských štátov a odlišnosti medzi spôsobmi, akými sa spracovávajú národné zoznamy v členských štátoch a aké informácie tieto zoznamy obsahujú. Výskyt chýb sa neprimerane zvýšil s intenzívnejším pohybom občanov EÚ v rámci Únie a s intenzívnejším obchodom, ku ktorému došlo po rozšíreniach EÚ, ktoré prebehli po prijatí smernice v roku 1993. Ďalšie rozšírenie EÚ na 27 členských štátov tento trend len posilní. 1.2.2. Potvrdenie o práve byť volený Pokiaľ ide o pravidlá, ktoré sa uplatňujú na občanov EÚ, ktorí chcú kandidovať vo voľbách do Európskeho parlamentu v krajine svojho bydliska, ukázalo sa, že v súčasnosti platná povinnosť predložiť potvrdenie má negatívny vplyv na účasť týchto občanov vo voľbách. Problémy sa týkali najmä predloženia tohto potvrdenia v stanovenej lehote. V niektorých členských štátoch nie je jasne určené alebo stanovené, ktorý národný orgán je zodpovedný za vydávanie tohto potvrdenia. 1.3. Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Článok 19 ods. 2 Zmluvy o ES a smernica 93/109/ES. 1.4. Súlad s inými politikami a cieľmi Únie Cieľom tohto návrhu je zjednodušiť uplatňovanie volebného práva občanov EÚ, ktoré predstavuje základnú zložku práva spojenú s občianstvom Európskej únie a v druhom rade uplatňovanie práva občanov EÚ na voľný pohyb. 2. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A HODNOTENIE VPLYVU | 2.1. Konzultácie so zainteresovanými stranami Spôsoby konzultácie, hlavné cieľové sektory a všeobecný profil respondentov Uskutočnilo sa niekoľko stretnutí s volebnými expertmi členských štátov. Komisia takisto vyzvala členské štáty, aby jej poskytli štatistické a kvalitatívne informácie o voľbách, ktoré sa konali v júni 2004, a o implementácii smernice. Zhrnutie odpovedí a spôsob ich zohľadnenia Takmer všetky členské štáty sa zhodli na tom, že fungovanie systému výmeny informácií nie je dostačujúce a vzhľadom na množstvo ťažkostí nie je tento systém efektívny. Tento návrh zohľadňuje odpovede, ktoré predložila veľká väčšina členských štátov. Tieto zároveň navrhli zrušiť povinnosť členských štátov vymieňať si informácie v období pred voľbami. Kritika, ktorú vyslovili niektoré členské štáty, a ktorá sa týka veľkého administratívneho bremena, ktorému musia kandidáti čeliť pri predkladaní žiadosti o kandidatúru, sa takisto zohľadňuje v tomto návrhu. Rozhovory, ktoré sa v rámci hodnotenia vplyvu uskutočnili s kandidátmi, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi krajiny, v ktorej chcú kandidovať vo voľbách, potvrdzujú existenciu problémov, pokiaľ ide o oslovovanie zodpovedných orgánov a vyžiadanie si príslušného potvrdenia od zodpovedných orgánov v ich domovských krajinách. Pre kandidátov, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi krajiny, v ktorej chcú kandidovať vo voľbách, môže byť zložité získať potvrdenie, že sú oprávnení byť volení vo svojej domovskej krajine v stanovenej lehote. 2.2. Zhromažďovanie a využívanie expertízy Informácie na účely hodnotenia vplyvu boli zozbierané externým poradcom v zmysle zmluvy podpísanej so spoločnosťou GHK Consulting Ltd, ktorá bola uzavretá na základe výsledku výzvy na predkladanie návrhov. 2.3. Hodnotenie vplyvu 2.3.1. Systém výmeny informácií Nie je možné presne určiť v akom rozsahu bol súčasný systém výmeny informácií efektívny, pokiaľ ide o zabránenie osobám voliť alebo byť volení viac ako jedenkrát, pretože systém negeneruje informácie priamo o počte prípadov dvojitého hlasovania, ku ktorým došlo. V prieskumoch, ktoré sa uskutočnili v členských štátoch sa uviedlo, že existuje len veľmi málo dôkazov o tom, že v rámci volieb do Európskeho parlamentu niektorý z občanov volil alebo bol volený viac ako jedenkrát. Spomedzi niekoľkých možností vypracovaných v rámci hodnotenia vplyvu sa za najúčinnejšie, pokiaľ ide o riešenie problému dvojitého hlasovania, považujú tieto: 2.3.1.1. Status quo Zachovanie súčasného systému výmeny informácií by nevyriešilo existujúce nedostatky. Nedostatky v systéme by naďalej spôsobovali, že občania sú zbavení svojho práva voliť tak v členskom štáte bydliska, ako aj v domovskom členskom štáte. 2.3.1.2. Zrušenie súčasného systému výmeny informácií a zachovanie vyhlásenia občanov, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, v ktorom chcú uplatniť svoje právo voliť a byť volení, že nevolia a nie sú volení viac ako jedenkrát, zavedenie povinnosti pre členské štáty uložiť príslušné postihy za dvojité hlasovanie alebo dvojitú kandidatúru a zvýšiť povedomie občanov o týchto postihoch, zavedenie následných kontrol vykonávaných členskými štátmi v prípade dvojitého hlasovania alebo dvojitej kandidatúry. Odradzujúci prostriedok dvojitého hlasovania by sa posilnil, pretože občania EÚ by si boli vedomí toho, že ak volia dvakrát v tých istých voľbách, dopúšťajú sa priestupku. Ďalšou výhodou zavedenia následných kontrol by bola možnosť posúdiť rozsah prípadov dvojitého hlasovania a dvojitých kandidatúr, čo v súčasnosti nie je predmetom smernice. 2.3.1.3. Zlepšenie súčasného systému výmeny informácií: prispôsobenie nosičov, ktoré slúžia na výmenu informácií, spôsobom, ktorý umožní všetkým členským štátom mať k dispozícii informácie potrebné na identifikáciu svojich štátnych príslušníkov, zavedenie jednotnej, harmonizovanej lehoty na výmenu informácií, zavedenie podmienky, že všetky informácie sa prenášajú elektronicky a jedným špecifickým prostriedkom, zavedenie používania gréckej abecedy a cyriliky, povinnosť členských štátov riadne informovať občanov o ich vylúčení zo zoznamu voličov. Systém by musel byť zavedený členskými štátmi pravdepodobne na základe rozhodnutia Komisie prijatého v rámci komitologického postupu. 2.3.1.4. Zavedenie zoznamu voličov pre voľby do Európskeho parlamentu : táto politika by zahŕňala všetky zoznamy voličov členských štátov zostavené pri voľbách do Európskeho parlamentu, ktoré by sa zlúčili do jedného zoznamu voličov Európskeho parlamentu spoločného pre všetky členské štáty. Vedľajšia možnosť by zahŕňala úplnú harmonizáciu metód týkajúcich sa spôsobu, akým sú spracovávané národné zoznamy a aké informácie tieto zoznamy obsahujú. K informáciám o zozname voličov by mali prístup všetky členské štáty. Táto politika by si vyžadovala harmonizáciu národných volebných systémov, čo by nezodpovedalo rozsahu predmetného problému. Vyžadovala by si tiež zmeny v Akte o voľbách do Európskeho parlamentu z roku 1976 (pripojeného k rozhodnutiu 76/787/ESUO, EHP, Euratom), ktorý tento aspekt volebných ustanovení ponecháva v rukách členských štátov. Na základe hodnotenia a porovnania politických možností sa za najvhodnejšiu možnosť na vyriešenie opísaných nedostatkov a otázky dvojitého hlasovania a dvojitej kandidatúry považuje druhá uvedená možnosť. 2.3.2. Potvrdenie o práve byť volený Pokiaľ ide o problémy súvisiace so skutočnosťou, že od kandidátov sa vyžaduje predloženie potvrdenia, že neboli zbavení práva byť volení, spomedzi rôznych vypracovaných možností sa za najvhodnejšie pokladajú tieto: 2.3.2.1. Status quo Pre kandidátov, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, v ktorom chcú kandidovať vo voľbách, môže byť zložité získať potvrdenie, že neboli zbavení práva byť volení vo svojej domovskej krajine, v stanovenej lehote. Hodnotenie vplyvu ukázalo, že táto povinnosť odrádza kandidátov od účasti vo voľbách. 2.3.2.2. Zrušenie povinnosti kandidátov predkladať potvrdenie o tom, že neboli zbavení práva byť volení a nahradenie tejto povinnosti uvedeným príslušnej zmienky vo formálnom vyhlásení, ktoré musia kandidáti predložiť podľa v súčasnosti platného článku 10 ods. 1. Táto možnosť by zahŕňala aj zavedenie povinnosti pre členské štáty kontrolovať, či príslušný občan nebol zbavený svojho práva byť volený. Najvhodnejším riešením tohto problému, ktoré vyplynulo z hodnotenia a porovnávania politických možností, by malo byť druhé uvedené riešenie. Dôvodom je výrazné odstránenie prekážok pre potenciálnych kandidátov. Na druhej strane by si toto riešenie vyžadovalo od členských štátov kontrolu správnosti vyhlásení. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU | 3.1. Zhrnutie navrhovaného opatrenia 3.1.1. Systém výmeny informácií Pokiaľ ide o povinnosť vymieňať si informácie, ktorá je stanovená v smernici, Komisia navrhuje zrušiť túto povinnosť ale zachovať formálne vyhlásenie osôb, ktoré nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, v ktorom chcú uplatniť svoje právo voliť a byť volení, že budú uplatňovať svoje právo voliť alebo byť volení len v jednom členskom štáte. Povinnosť predložiť takéto vyhlásenie je samo o sebe odradzujúcim prostriedkom, pokiaľ ide o dvojité hlasovanie a dvojitú kandidatúru. Článok 2 ods. 9 vymedzuje pojem „formálne vyhlásenie“ ako „vyhlásenie uvedenej osoby, pri uvedení nesprávnych údajov sa táto osoba vystavuje riziku postihu v súlade s odpovedajúcim vnútroštátnym právnym predpisom“. Odradzujúci účinok je však obmedzený, pretože toto ustanovenie sa odvoláva na vnútroštátne právne predpisy v oblasti postihov. S cieľom posilniť odradzujúci prostriedok, ktorý má zabrániť dvojitému hlasovaniu a dvojitej kandidatúre, Komisia navrhuje zaviesť nové ustanovenie, ktoré výslovne stanoví povinnosť pre členské štáty uplatňovať účinné, primerané a odradzujúce postihy za nepresné údaje vo vyhláseniach predložených v zmysle smernice, ktorých výsledkom je porušenie povinnosti, ktorú táto smernica stanovuje. Tieto postihy, ktoré by mali byť aspoň ekvivalentom postihov, ktoré sa uplatňujú v zmysle príslušných vnútroštátnych opatrení, budú predmetom informačných opatrení členských štátov, ktoré sú v súčasnosti povinné prijať podľa článku 12. Komisia takisto navrhuje predložiť správu založenú na informáciách, ktoré jej doručia členské štáty, o počte prípadov dvojitého hlasovania alebo dvojitej kandidatúry po prvom uplatnení zmenenej a doplnenej smernice, ktorá by sa mala stať potrebným a užitočným prostriedkom na identifikovanie možných prípadov dvojitého hlasovania a dvojitej kandidatúry, s cieľom posúdiť rozsah tohto javu. Komisia navrhuje, aby členské štáty uskutočňovali následné kontroly v situáciách, kedy existuje zvýšená pravdepodobnosť dvojitého hlasovania. 3.1.2. Potvrdenie o práve byť volený Pokiaľ ide o problémy, ktoré vyplývajú z požiadavky pre kandidátov predložiť toto potvrdenie, Komisia navrhuje zrušiť povinnosť kandidátov predložiť potvrdenie, že neboli zbavení práva byť volení (článok 6 ods. 2 a článok 10 ods. 2) a nahradiť ho uvedením príslušnej zmienky vo formálnom vyhlásení, ktoré musia kandidáti predkladať podľa článku 10 ods. 1. Komisia takisto navrhuje zaviesť povinnosť pre členské štáty bydliska kontrolovať spolu s domovskými členskými štátmi, či príslušný občan nebol zbavený svojho práva byť volený a to, oznámením jeho/jej vyhlásenia domovskému členskému štátu. Uvedené nové ustanovenie, ktoré stanovuje povinnosť pre členské štáty uplatňovať postihy za nepresné údaje vo formálnom vyhlásení, sa bude uplatňovať aj na vyhlásenia kandidátov, že neboli zbavení práva byť volení. S cieľom zaručiť občanom, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi členského štátu, v ktorom chcú uplatniť svoje právo voliť a byť volení, uplatňovanie ich práva voliť a byť volení v súlade so zmenenou a doplnenou smernicou v najbližších voľbách, ktoré sa budú konať v júni 2009, Komisia navrhuje, aby členské štáty prijali zákony, právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. júna 2008. 3.2. Právny základ Článok 19 ods. 2 Zmluvy o ES. 3.3. Zásada subsidiarity Vzhľadom na to, že ide o medzinárodný problém, ťažkosti identifikované pri implementácii smernice sa dajú vyriešiť len jej zmenou a doplnením. 3.4. Zásada proporcionality Návrh nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie jeho cieľov. Ustanovenia návrhu sú zamerané a obmedzené na problémy zistené pri implementácii smernice. Predmetné návrhy nezahŕňajú harmonizáciu a odstránia existujúce bremeno administratívnych postupov. 3.5. Výber nástrojov Smernica, ktorej cieľom je zmeniť a doplniť existujúcu smernicu. Rozsah pôsobnosti návrhu sa obmedzuje na zmeny a doplnenia určitých ustanovení smernice 93/109ES. 4. VPLYV NA ROZPOčET Návrh nemá vplyv na rozpočet Spoločenstva. 5. DOPLňUJÚCE INFORMÁCIE 5.1. Zjednodušenie Návrh stanovuje zjednodušenie administratívnych postupov pre verejné orgány (EÚ a národné). Ďalšie stretnutia Komisie s členskými štátmi týkajúce sa implementácie systému výmeny informácii už nebudú potrebné. Zrušenie povinnosti členských štátov vymieňať si informácie zjednoduší administratívne postupy a ušetrí vnútroštátnym administratívam náklady na túto prácu. Uvedenie zmienky o tom, že štátny príslušník nebol zbavený práva voliť a byť volený vo formálnom vyhlásení, ktoré musia potenciálni kandidáti bežne predkladať, bude menej náročné ako súčasná povinnosť predkladať osobitné potvrdenie na tento účel. 5.2. Návrh zahŕňa doložku o revízii 5.3. Tabuľka zhody Členské štáty sú povinné oznámiť Komisii znenie vnútroštátnych ustanovení transponujúcich smernicu, ako aj tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou. 2006/0277 (CNS) Návrh SMERNICA RADY ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 93/109/ES zo 6. decembra 1993, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 19 ods. 2, so zreteľom na návrh Komisie[2], so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[3], keďže: (1) Správa Komisie o uplatňovaní smernice Rady 93/109/ES, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov Únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi [4] pri voľbách v roku 2004 ukázala, že je potrebné zmeniť a doplniť niektoré ustanovenia uvedenej smernice. (2) V smernici sa stanovuje, že v tých istých voľbách nesmie žiadna osoba voliť a byť volená vo viac ako jednom členskom štáte viac ako jedenkrát. (3) V smernici sa stanovuje, že občan Únie, ktorý bol zbavený práva byť volený buď podľa právnych predpisov členského štátu bydliska alebo podľa právnych predpisov svojho domovského členského štátu, sa vylúči z uplatňovania tohto práva v členskom štáte bydliska. Na tieto účely smernica stanovuje povinnosť, podľa ktorej musí štátny príslušník Spoločenstva, ktorý má právo byť volený, pri predložení svojej kandidatúry predložiť aj potvrdenie zodpovedných správnych orgánov svojho domovského členského štátu potvrdzujúce, že v tomto členskom štáte nebol zbavený práva byť volený alebo že týmto orgánom nie je známa žiadna takáto príčina nespôsobilosti. (4) Ťažkosti, s ktorými sa môžu kandidáti stretnúť pri identifikovaní orgánov zodpovedných za vydávanie takéhoto potvrdenia, ako aj ťažkosti pri získavaní takéhoto potvrdenia v stanovenej lehote predstavujú prekážku pri uplatňovaní práva byť volený a prispievajú k nižšej účasti štátnych príslušníkov Spoločenstva, ktorí chcú kandidovať vo voľbách do Európskeho parlamentu vo svojom členskom štáte bydliska. (5) Povinnosť kandidátov predkladať toto potvrdenie je preto vhodné zrušiť a nahradiť ju príslušnou zmienkou vo formálnom vyhlásení, ktoré musia kandidáti predkladať. (6) Členské štáty bydliska by mali povinne informovať domovský členský štát o existencii tohto vyhlásenia, aby sa zaistilo že kandidát Spoločenstva nie je zbavený tohto práva v domovskom členskom štáte. (7) Členské štáty informovali Komisiu o ťažkostiach, s ktorými sa stretávajú v období pred voľbami pri výmene informácií, ktoré sa týkajú štátnych príslušníkov zapísaných v zoznamoch voličov alebo štátnych príslušníkov, ktorí predložili svoju kandidatúru v členskom štáte bydliska a ktoré majú umožniť domovskému členskému štátu prijať príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby jeho štátni príslušníci nevolili a neboli volení viac ako jedenkrát. Z dôvodu odlišností medzi národnými systémami sa zoznam zozbieraných údajov, ktorý slúži na zápis voličov Spoločenstva do národných zoznamov, v rámci jednotlivých členských štátov veľmi líši. Následne sa môže ukázať, že údaje zaslané členským štátom bydliska nie sú postačujúce na identifikáciu voliča alebo kandidáta Spoločenstva v domovskom členskom štáte. Takisto vzhľadom na neexistenciu jednotnej lehoty na zápis do národných zoznamov voličov sú údaje často poskytnuté v momente, kedy domovský členský štát už nemôže prijať príslušné opatrenia na zabezpečenie toho, aby štátni príslušníci nevolili a neboli volení viac ako jedenkrát. Nakoniec, vzhľadom na to, že členské štáty nepoužívajú rovnakú abecedu, nie je možné realizovať výmenu informácií v prípade, keď sú informácie zaslané členským štátom bydliska v inej abecede ako v abecede, ktorú používa domovský členský štát. (8) Tieto ťažkosti, ktoré ohrozujú fungovanie a efektivitu výmeny informácií, sa nedajú vyriešiť len zosúladením pravidiel týkajúcich sa zápisu do národných zoznamov voličov. Takéto riešenie by nebolo primerané sledovanému cieľu. (9) Je preto vhodné zrušiť výmenu informácií ale zachovať povinnosť predkladať vyhlásenie, v ktorom sa volič alebo kandidát zaviaže uplatňovať svoje právo voliť alebo byť volený len v členskom štáte bydliska. (10) Okrem toho, aby sa zabezpečilo, že štátni príslušníci nevolia a nie sú volení viac ako jedenkrát a neuplatňujú svoje právo voliť a byť volení v prípade, že boli tohto práva zbavení, členské štáty bydliska by mali prijať potrebné opatrenia, ktoré zabezpečia, že porušenie týchto povinností stanovených v smernici bude predmetom náležitých postihov. (11) V správe o uplatňovaní zmenenej a doplnenej smernice počas volieb do Európskeho parlamentu v roku 2009 by Komisia na základe informácií poskytnutých členskými štátmi mala založiť svoju analýzu najmä na výsledkoch kontrol uskutočnených členskými štátmi po voľbách, a to s cieľom zistiť ako často štátni príslušníci volia alebo sú volení viac ako jedenkrát . (12) Bežná kontrola všetkých hlasov a kandidatúr by nebola primeraná vzhľadom k zisteným problémom a bola by ťažko realizovateľná vzhľadom na to, že členské štáty nevyužívajú na zápis a uchovávanie údajov o skutočnej účasti voličov a o predložených kandidatúrach rovnaké elektronické metódy. Členské štáty by preto mali zamerať svoje kontroly len na situácie, kedy existuje zvýšená pravdepodobnosť, že štátni príslušníci volia a sú volení viac ako jedenkrát, PRIJALA TÚTO SMERNICU: Článok 1 Smernica 93/109/ES sa týmto mení a dopĺňa takto: 1. V článku 2 sa odsek 9 nahrádza takto: „9. formálne vyhlásenie“: znamená vyhlásenie uvedenej osoby, pri uvedení nesprávnych údajov sa táto osoba vystavuje riziku postihu stanoveného v súlade s článkom 13 ods. 1.“ 2. Článok 6 sa mení a dopĺňa takto: 3. odsek 2 sa nahrádza takto: „2. Členský štát bydliska overí, či občan Únie, ktorí prejavil vôľu uplatniť svoje právo byť volený, nebol tohto práva zbavený osobitným rozhodnutím v oblasti civilného alebo trestného práva v domovskom členskom štáte.“ 4. dopĺňa sa tento odsek 3: „3. Na účely odseku 2 tohto článku členský štát bydliska informuje domovský členský štát o existencii vyhlásenia uvedeného v článku 10 ods. 1. Na rovnaké účely sa relevantné a bežne dostupné informácie pochádzajúce z domovského štátu poskytnú v riadnej forme a v stanovenej lehote. Tieto informácie môžu zahŕňať len údaje potrebné na uplatňovanie tohto článku a môžu byť použité len na tento účel. Ak sú poskytnuté informácie v rozpore s obsahom vyhlásenia, členský štát bydliska prijme opatrenia potrebné na to, aby predmetná osoba nemohla kandidovať vo voľbách.“ 5. dopĺňa sa tento odsek 4: „4. Domovský členský štát môže členskému štátu bydliska poskytnúť vo vhodnej forme a v stanovenej lehote všetky informácie potrebné na uplatnenie tohto článku.“ 6. Článok 10 sa mení a dopĺňa takto: 7. do odseku 1 sa dopĺňa toto písmeno (d): „(d) že nebol zbavený práva byť volený v domovskom členskom štáte.“ 8. odsek 2 sa vypúšťa 9. odsek 3 sa stáva odsekom 2. 10. Článok 13 sa nahrádza takto: „Článok 13 1. Členský štát bydliska prijme opatrenia potrebné na zabezpečenie toho, že nesprávne údaje uvedené vo formálnom vyhlásení stanovenom v článku 9 ods. 2 a článku 10 ods. 1 predstavujú porušene povinností stanovených v smernici a sú predmetom účinných, primeraných a odradzujúcich postihov. 2. Vzhľadom na povinnosť poskytovať informácie stanovenú v článku 12, členské štáty bydliska informujú voličov a kandidátov o postihoch stanovených v odseku 1 tohto článku.“ 11. Článok 16 sa nahrádza takto: „Článok 16 Komisia na základe informácií, ktoré jej poskytli členské štáty, predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto smernice pri voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2009. V prípade potreby pripojí k tejto správe návrh na zmenu a doplnenie tejto smernice. Predmetná správa analyzuje najmä uplatňovanie článkov 4 a 13. Na účely prvého pododseku členské štáty medzi sebou spolupracujú s cieľom vykonať povolebné kontroly zamerané na prípady, keď štátni príslušníci volia a sú volení viac ako jedenkrát. Tieto kontroly môžu byť zamerané na situácie, kedy existuje zvýšená pravdepodobnosť, že štátni príslušníci volia alebo sú volení viac ako jedenkrát.“ Článok 2 1. Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 30. júna 2008. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení a tabuľku zhody medzi týmito ustanoveniami a touto smernicou. Členské štáty uvedú priamo v prijatých ustanoveniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty. 2. Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v rozsahu pôsobnosti tejto smernice. Článok 3 Táto smernica nadobúda účinnosť […] dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie . Článok 4 Táto smernica je určená členským štátom. V Bruseli Za Radu predseda [1] Smernica Rady 93/109/ES zo 6. decembra 1993, ktorou sa stanovujú podrobnosti uplatňovania volebného práva a práva byť volený do Európskeho parlamentu pre občanov únie s bydliskom v členskom štáte, ktorého nie sú štátnymi príslušníkmi. [2] Ú. v. C , , s. . [3] Ú. v. C , , s. . [4] Ú. v. ES L 329, 30.12.1993, s. 34.