EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02004R0138-20220502
Regulation (EC) No 138/2004 of the European Parliament and of the Council of 5 December 2003 on the economic accounts for agriculture in the Community (Text with EEA relevance)Text with EEA relevance
Consolidated text: Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 z 5. decembra 2003 o ekonomických účtoch pre poľnohospodárstvo v spoločenstve (Text s významom pre EHP)Text s významom pre EHP
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 z 5. decembra 2003 o ekonomických účtoch pre poľnohospodárstvo v spoločenstve (Text s významom pre EHP)Text s významom pre EHP
02004R0138 — SK — 02.05.2022 — 007.001
Tento text slúži výlučne ako dokumentačný nástroj a nemá žiadny právny účinok. Inštitúcie Únie nenesú nijakú zodpovednosť za jeho obsah. Autentické verzie príslušných aktov vrátane ich preambúl sú tie, ktoré boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a ktoré sú dostupné na portáli EUR-Lex. Tieto úradné znenia sú priamo dostupné prostredníctvom odkazov v tomto dokumente
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 138/2004 z 5. decembra 2003 o ►C1 ekonomických účtoch ◄ pre poľnohospodárstvo v spoločenstve (Ú. v. ES L 033 5.2.2004, s. 1) |
Zmenené a doplnené:
|
|
Úradný vestník |
||
Č. |
Strana |
Dátum |
||
L 52 |
9 |
25.2.2005 |
||
L 168 |
14 |
21.6.2006 |
||
L 65 |
5 |
8.3.2008 |
||
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 1137/2008 z 22. októbra 2008 |
L 311 |
1 |
21.11.2008 |
|
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) č. 1350/2013 z 11. decembra 2013, |
L 351 |
1 |
21.12.2013 |
|
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2019/280 z 3. decembra 2018, |
L 47 |
7 |
19.2.2019 |
|
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2022/590 zo 6. apríla 2022, |
L 114 |
1 |
12.4.2022 |
Opravené a doplnené:
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 138/2004
z 5. decembra 2003
o ►C1 ekonomických účtoch ◄ pre poľnohospodárstvo v spoločenstve
(Text s významom pre EHP)
Článok 1
Predmet
Toto nariadenie ustanovuje ►C1 ekonomické účty ◄ pre poľnohospodárstvo v spoločenstve (ďalej len „EÚP“) stanovením:
metodiky EÚP (spoločné normy, definície, klasifikácie a účtovné pravidlá) určenej na používanie pre zostavovanie účtov na porovnateľných základoch na účely spoločenstva a pre prenos údajov v súlade s článkom 3;
lehoty pre prenos poľnohospodárskych účtov zostavených v súlade s metodikou EÚP.
Článok 2
Metodika
Uvedené delegované akty sa prijmú len vtedy, keď nemenia základné pojmy prílohy I, nevyžadujú si dodatočné zdroje pre tvorcov v rámci Európskeho štatistického systému na ich vykonávanie a nespôsobujú dodatočné vysoké zaťaženie členských štátov alebo respondentov.
Komisia riadne odôvodní štatistické opatrenia stanovené v uvedených delegovaných aktoch, pričom v prípade potreby využije príspevky príslušných odborníkov založené na analýze efektívnosti vynaložených nákladov vrátane posúdenia zaťaženia respondentov a nákladov na tvorbu, ako je uvedené v článku 14 ods. 3 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ( 1 ).
Článok 3
Zasielanie údajov Komisii
Avšak prvý prenos údajov v prípade regionálnych ekonomických účtov pre poľnohospodárstvo (ďalej len „REÚP“) na úrovni NUTS 2 v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 ( 2 ) sa uskutoční do 30. septembra 2023.
Uvedené delegované akty nesmú spôsobiť dodatočné vysoké zaťaženie členských štátov alebo respondentov.
Komisia riadne odôvodní štatistické opatrenia stanovené v uvedených delegovaných aktoch, pričom v prípade potreby využije príspevky príslušných odborníkov založené na analýze efektívnosti vynaložených nákladov vrátane posúdenia zaťaženia respondentov a nákladov na tvorbu, ako je uvedené v článku 14 ods. 3 písm. c) nariadenia (ES) č. 223/2009.
Článok 3a
Šírenie štatistiky
Bez toho, aby bolo dotknuté nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ( 3 ) a nariadenie (ES) č. 223/2009, Komisia (Eurostat) zverejňuje online a bezplatne údaje jej zasielané v súlade s článkom 3 tohto nariadenia.
Článok 3b
Posúdenie kvality
Článok 4
Vykonávanie delegovania právomoci
Článok 4a
Postup výboru
Článok 4b
Výnimky
Článok 5
Záverečné ustanovenie
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiaty deň od jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné vo svojej celistvosti a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
PRÍLOHA I
►C1 EKONOMICKÉ ÚČTY ◄ PRE POĽNOHOSPODÁRSTVO
(EÚP)
OBSAH |
|
Predslov |
|
I |
Všeobecné znaky účtov |
A |
Úvod |
B |
Základná jednotka a odvetvie poľnohospodárstva |
1 |
Základná jednotka |
2 |
Odvetvie poľnohospodárstva |
3 |
Neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti |
C |
Zisťovanie produkcie |
D |
Postupnosť účtov |
1 |
Postupnosť účtov stanovená v ►M6 ESA 2010 ◄ |
2 |
Postupnosť účtov EÚP |
E |
Zdroje údajov a metódy kalkulácie pre zostavovanie EÚP |
F |
Klasifikácia |
1 |
Všeobecne |
2 |
Definícia charakteristických činností poľnohospodárstva |
3 |
Definícia charakteristických jednotiek poľnohospodárstva |
4 |
Poznámky týkajúce sa rôznych položiek |
5 |
Rozpor medzi odvetvím poľnohospodárstva EÚP a odborom poľnohospodárstva ústredného rámca národných účtov |
II |
Transakcie s výrobkami |
A |
Všeobecné pravidlá |
1 |
Referenčné obdobie |
2 |
Jednotky |
3 |
Čas zaznamenávania |
B |
Produkcia |
1 |
Všeobecné poznámky o pojme produkcia v ►M6 ESA 2010 ◄ a EÚP |
2 |
Produkcia poľnohospodárskej činnosti: množstvá |
3 |
Produkcia neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností |
4 |
Produkcia odvetvia poľnohospodárstva |
5 |
Oceňovanie produkcie |
C |
Medzispotreba |
1 |
Definícia |
2 |
Prvky medzispotreby |
3 |
Oceňovanie medzispotreby |
D |
Tvorba hrubého kapitálu |
1 |
Tvorba hrubého fixného kapitálu (THFK) |
2 |
Zmena zásob |
3 |
Zaznamenávanie hospodárskych zvierat ako „THFK“ alebo „zmeny zásob“ |
III |
Distribučné transakcie a iné toky |
A |
Definícia |
B |
Všeobecné pravidlá |
1 |
Referenčné obdobie> |
2 |
Jednotky |
3 |
Čas zaznamenávania distribučných transakcií |
4 |
Všeobecné poznámky týkajúce sa pridanej hodnoty |
C |
Mzda zamestnancov |
D |
Dane z výroby a dovozov |
1 |
Dane z výrobkov |
2 |
Spracovanie dane z pridanej hodnoty (DPH) |
3 |
Iné dane z výroby |
E |
Dotácie |
1 |
Dotácie na výrobky |
2 |
Iné dotácie na výrobu |
F |
Príjem z majetku |
1 |
Definícia |
2 |
Úrok |
3 |
►M6 Renta (z pôdy a podzemných zdrojov) ◄ |
4. |
►M6 Investičné dôchodky patriace držiteľom poistiek (nezahrnuté do EÚP) ◄ |
G |
Prevody kapitálu |
1 |
Investičné dotácie |
2 |
Iné prevody kapitálu |
H |
Spotreba fixného kapitálu |
IV |
Spotreba práce v poľnohospodárstve |
V |
Ukazovatele príjmu v poľnohospodárstve |
A |
Definícia príjmu a vyrovnávacích položiek |
B |
Spracovanie príjmu z jednotiek organizovaných ako spoločnosti |
C |
Definícia ukazovateľov príjmu v poľnohospodárstve |
D |
Agregácia ukazovateľov príjmu pre Európsku úniu |
E |
Deflácia ukazovateľov príjmu |
VI |
Oceňovanie EÚP pri stálych cenách |
A |
Cenové a objemové miery |
B |
Zásady a metóda pre zostavovanie EÚP pri stálych cenách |
1 |
Výber vzorca indexu |
2 |
Základný rok |
3 |
Prezentácia sérií vo vzťahu k referenčnému roku |
4 |
►M6 Výpočet pridanej hodnoty v cenách stanoveného roka ◄ |
5 |
Špecifikácia daní a dotácií produktov na objemové a cenové zložky |
VII. |
Regionálne ekonomické účty pre poľnohospodárstvo (ďalej len „REÚP“) |
A. |
Všeobecné zásady |
1. |
Úvod |
2. |
Ekonomika regiónu, územie regiónu |
3. |
Základná jednotka pri zostavovaní REÚP |
4. |
Metódy zostavovania REÚP |
5. |
Pojmy sídlo a územie |
6. |
Odvetvie poľnohospodárstva a charakteristické jednotky |
B. |
Transakcie s výrobkami |
1. |
Produkcia |
2. |
Medzispotreba |
3. |
Tvorba hrubého kapitálu |
C. |
Distribučné transakcie a iné toky |
1. |
Všeobecné pravidlá |
2. |
Pridaná hodnota |
3. |
Spotreba fixného kapitálu |
4. |
Dotácie |
5. |
Dane |
6. |
Odmeny zamestnancov |
7. |
Čistý prevádzkový prebytok |
8. |
Úroky, nájomné |
9. |
Príjmy z poľnohospodárskeho podnikania: všeobecné pravidlá výpočtu |
D. |
Stručné zhodnotenie vykonávania |
1. |
Úvod |
2. |
Vymedzenie regionálneho poľnohospodárstva |
3. |
Zisťovanie poľnohospodárskej produkcie |
4. |
Neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti |
5. |
Medzispotreba |
PREDSLOV
Revízia Európskeho systému účtov (ESA 2010) ( 4 ) viedla k niektorým revíziám základnej metodiky používanej pre EÚP (v ESA 2010 ako „EAA“, Economic Accounts for Agriculture), aby sa zaručil súlad s ESA s cieľom umožniť zosúladenie EÚP medzi členskými štátmi, ako aj s ústredným rámcom národných účtov a zabezpečiť, aby boli zmeny, ktoré sa majú urobiť, uskutočniteľné. Táto príručka bola vypracovaná s prihliadnutím na tieto okolnosti, keďže okrem pojmov, zásad a základných pravidiel zostavovania EÚP sa vzťahuje aj na akékoľvek úpravy špecifických charakteristík v oblasti poľnohospodárstva.
I. VŠEOBECNÉ ZNAKY ÚČTOV
A. ÚVOD
1.01. |
Systém integrovaných ►C1 ekonomických účtov ◄ by mal poskytovať prehľad hospodárskych činností, ktorý je systematický, porovnateľný a čo najkompletnejší, aby slúžil ako základ pre analýzy, prognózy a politické opatrenia. Obrovské množstvo a rozmanitosť hospodárskych transakcií a jednotiek zahrnutých do systému je preto potrebné klasifikovať podľa všeobecných kritérií a usporiadať zrozumiteľne a jednoducho do konzistentného systému účtov a tabuliek. |
1.02. |
Európsky systém integrovaných ►C1 ekonomických účtov ◄ , ktorý je odvodený z prepracovaného systému národných účtov ( ►M6 SNA 2008 ◄ ) ►M6 ( 5 ) ◄ , bol vytvorený ako reakcia na konkrétne potreby Európskej únie. Ustanovuje pojmy, definície, účtovné pravidlá a jednotné klasifikácie, ktoré majú používať členské štáty EÚ. |
1.03. |
Hospodárstvo krajiny je súhrnom činností veľmi veľkého počtu jednotiek zapojených do mnohých odlišných typov transakcií s cieľom vyrábať, financovať, poisťovať, distribuovať a spotrebovávať. Jednotky a skupiny jednotiek posudzované v kontexte systému národných účtov musia byť definované, pokiaľ ide o skúmané hospodárske modely. ►M6 Pre ESA 2010 je charakteristické použitie dvoch druhov jednotiek a dvoch odlišných spôsobov členenia národnej ekonomiky. ◄ |
1.04. |
S cieľom analyzovať toky zahŕňajúce príjem, kapitál, finančné transakcie a aktíva je nevyhnutné vybrať jednotky, ktoré zobrazujú interakciu medzi hospodárskymi subjektami (inštitucionálnymi jednotkami). S cieľom analyzovať výrobný proces je rozhodujúce vybrať jednotky, ktoré znázorňujú technicko-hospodárske vzťahy (t. j. jednotky podľa druhu činnosti na miestnej úrovni a jednotky s homogénnou produkciou). |
1.05. |
Preto je hospodárstvo možné rozčleniť dvomi spôsobmi:
i)
na inštitucionálne sektory alebo podsektory, ktoré zastupujú skupiny inštitucionálnych jednotiek;
ii)
na odvetvia, ktoré zahŕňajú skupiny jednotiek podľa druhu činnosti na miestnej úrovni (odvetvie), alebo jednotky s homogénnou produkciou (homogénny odbor). |
1.06. |
Hlavným účelom EÚP je analyzovať výrobný proces a prvotný príjem, ktorý vytvára. Účty sú preto založené na koncepcii odvetvia. |
1.07. |
EÚP sú satelitnými účtami poskytujúcimi doplnkové informácie a pojmy prispôsobené osobitnému charakteru odvetvia poľnohospodárstva. I keď sa ich štruktúra veľmi tesne zhoduje so štruktúrou národných účtov, ich zostavovanie vyžaduje formuláciu vhodných pravidiel a metód. |
1.08. |
Je potrebné rozlišovať medzi príjmom, ktorý vytvára poľnohospodárska výroba, a príjmom poľnohospodárskych domácností, pričom neskôr spomínaný zahŕňa okrem príjmu z poľnohospodárskej činnosti aj príjem z iných zdrojov (z majetku, sociálnych prevodov atď.), ktoré poľnohospodárske domácnosti môžu mať. ►M6 Tieto dva druhy dôchodku (dôchodok vytvorený poľnohospodárskou výrobou a dôchodok poľnohospodárskych domácností) sa hodnotia na dva odlišné účely, ktoré si vyžadujú dve odlišné metódy členenia ekonomiky: prvá, pre EÚP, vychádza z výrobných jednotiek, ktoré sú definované odkazom na ekonomickú činnosť; druhá vychádza z domácností (t. j. inštitucionálnych jednotiek), ktorých hlavným zdrojom dôchodku je nezávislá poľnohospodárska činnosť. ◄ |
B. ZÁKLADNÁ JEDNOTKA A ODVETVIE POĽNOHOSPODÁRSTVA
1. Základná jednotka
1.09. |
Na analýzu tokov vyskytujúcich sa v procese výroby a pri použití výrobkov a služieb je potrebné vybrať jednotky, ktoré zdôrazňujú vzťahy technicko-ekonomického charakteru. Táto požiadavka znamená, že inštitucionálne jednotky musia byť spravidla rozdeľované na menšie a homogénnejšie jednotky s ohľadom na druh výroby. Miestne činnostné jednotky (miestne KAU) majú za cieľ splniť túto požiadavku operatívnym prístupom (ESA 2010, 2.147) ( 6 ). |
1.10. |
Miestna činnostná jednotka (miestna KAU) je súčasťou činnostnej jednotky (KAU), ktorá zodpovedá miestnej jednotke. Miestna KAU sa v SNA 2008 a ISIC Rev. 4 nazýva prevádzkou. KAU združuje všetky súčasti inštitucionálnej jednotky v jej postavení výrobcu prispievajúceho k výkonu činnosti na úrovni triedy (štvormiestna úroveň) NACE Rev. 2 (referenčná klasifikácia ekonomických činností, porovnaj 1.55.) a zodpovedá jednej alebo viacerým prevádzkovým pododdielom inštitucionálnej jednotky. Informačný systém inštitucionálnej jednotky musí byť schopný uviesť alebo vypočítať pre každú miestnu KAU aspoň hodnotu produkcie, medzispotreby, odmeny zamestnancov, prevádzkový prebytok, zamestnanosť a hrubú tvorbu fixného kapitálu (ESA 2010, 2.148). Miestna jednotka je inštitucionálnou jednotkou alebo časťou inštitucionálnej jednotky produkujúcou výrobky alebo služby na geograficky stanovenom mieste. |
1.11. |
I keď miestna KAU môže zodpovedať inštitucionálnej jednotke alebo časti inštitucionálnej jednotky v postavení výrobcu, nikdy nemôže patriť k dvom odlišným inštitucionálnym jednotkám. Keďže v praxi je väčšina inštitucionálnych jednotiek produkujúcich výrobky a služby zapojená súčasne do viacerých rozličných činností (hlavná činnosť a jedna alebo viac vedľajších činností), dajú sa rozčleniť na rovnaký počet miestnych KAU, ak je potrebná informácia dostupná. Pomocné činnosti (nákup, predaj, marketing, účtovníctvo, doprava, skladovanie, údržba atď.; porovnaj 1.27) však nemôžu viesť k vytvoreniu miestnej KAU, pokiaľ sa nevykonávajú na samostatnom mieste, ktoré sa nachádza v inom regióne ako miestna KAU, ktorej pomáhajú (ESA 2010, 3.13). |
1.12. |
V podstate sa musí zaznamenávať toľko miestnych KAU, koľko je vedľajších činností, avšak môže sa stať, že štatistické (účtovné) informácie neumožňujú oddeliť vedľajšie činnosti miestnych KAU alebo časti týchto činností od jej hlavných činností. Ak inštitucionálna jednotka produkujúca výrobky a služby vykonáva hlavnú činnosť a takisto aj jednu alebo niekoľko vedľajších činností, delí sa ďalej na rovnaký počet KAU a vedľajšie činnosti sa zaradia do položiek odlišných od hlavnej činnosti. Pomocné činnosti nie sú oddelené od hlavnej činnosti alebo vedľajších činností. KAU zaradené do konkrétnej položky klasifikačného systému však môžu produkovať výrobky mimo homogénnej skupiny z dôvodu vedľajších činností s nimi spojených, ktoré nemožno oddelene určiť z dostupných účtovných dokumentov. Takto KAU môže vykonávať jednu alebo viacero vedľajších činností. (ESA 2010, 2.149). |
1.13. |
O činnosti je možné povedať, že sa uskutočňuje, ak sa spoja zdroje ako zariadenie, práca, výrobné postupy, informačné siete alebo výrobky, čo vedie k vytvoreniu konkrétnych výrobkov alebo služieb. Činnosť je charakterizovaná vstupom produktov (výrobkov a služieb), výrobným procesom a výstupom produktov. Hlavná činnosť miestnej KAU je činnosť, keď pridaná hodnota tejto činnosti prevyšuje pridanú hodnotu akejkoľvek inej činnosti uskutočnenej v rámci tej istej jednotky. Klasifikácia hlavnej činnosti sa určuje odkazom na NACE Rev. 2 najprv na najvyššej úrovni klasifikácie a potom na podrobnejších úrovniach (ESA 2010, 3.10). |
2. Odvetvie poľnohospodárstva
1.14. |
Zoskupením všetkých miestnych JHČ, ktoré sa zaoberajú rovnakým druhom činnosti, je možné ustanoviť odvetvie. To umožňuje rozčleniť hospodárstvo podľa odvetví. Klasifikácia týchto odvetví závisí od základnej činnosti takto zoskupených jednotiek. ►M6 Na najpodrobnejšej úrovni klasifikácie, ako je vymedzené v ESA 2010, 2.150, odvetvie zahŕňa všetky miestne KAU v tej istej triede (štvormiestna úroveň) NACE Rev. 2, a teda sú zapojené do rovnakej hlavnej činnosti ako je činnosť definovaná v NACE Rev. 2. ◄ |
1.15. |
I keď bolo odvetvie poľnohospodárstva predtým definované ako zoskupenie jednotiek s homogénnou poľnohospodárskou výrobou, miestna JHČ bola vybraná ako základná opisná jednotka pre EÚP, aby i) bolo možné pristúpiť k EÚP z hospodárskej situácie poľnohospodárstva, t. j. plne zohľadniť existenciu určitých neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností pri hodnotení celkovej výrobnej činnosti poľnohospodárskych jednotiek a ii) zachovať zhodu so zvyškom národných účtov. Predstavuje to posun od analytického prístupu založeného na pojme jednotky homogénnej výroby a homogénneho odboru k štatistickému prístupu založenému na pojme JHČ na miestnej úrovni a odvetví. |
1.16. |
Neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti sú činnosti, ktorých náklady nie je možné sledovať oddelene od nákladov poľnohospodárskej činnosti. Príkladmi sú spracovanie poľnohospodárskych výrobkov na farme, lesníctvo, ťažba dreva, turistika. Výkon odvetvia poľnohospodárstva tak vyplýva z dvoch druhov činnosti:
i)
poľnohospodárskych činností (hlavných alebo druhotných) vykonávaných poľnohospodárskymi jednotkami;
ii)
nepoľnohospodárskych neoddeliteľných vedľajších činností poľnohospodárskych jednotiek. |
1.17. |
Poľnohospodársky podnik, čo je jednotka obvykle používaná pre štatistické štúdie poľnohospodárstva (sčítania, prehľady štruktúry poľnohospodárskych podnikov), je miestna JHČ najvhodnejšia pre odvetvie poľnohospodárstva (dokonca aj keď do nej môžu byť zaradené určité iné jednotky, ako napríklad vinárske družstvá alebo družstvá na výrobu olivového oleja). Predsa však by bolo potrebné zdôrazniť, že rozmanitosť poľnohospodárskych činností, ktoré môžu byť vykonávané v poľnohospodárskych podnikoch, ich zaraďuje k osobitnému typu miestnych JHČ. ►M6 Prísne uplatňovanie pravidla ESA na jednotky a ich zoskupenie by v skutočnosti malo viesť k rozdeleniu poľnohospodárskeho podniku na niekoľko samostatných miestnych KAU v prípadoch, ak sa v tom istom podniku vykonáva niekoľko činností na úrovni triedy NACE Rev. 2 (štvormiestna úroveň) a informácie požadované podľa bodu 1.10 sú dostupné. Rozhodnutie, že poľnohospodársky podnik sa v národných účtoch a EÚP považuje za miestnu KAU v odvetví poľnohospodárstva, je založené na štatistickom prístupe. ◄ |
1.18. |
A tak sú účty pre odvetvie poľnohospodárstva v podstate podobné účtom poľnohospodárskych podnikov (výroba a vytváranie príjmových účtov). Aby sa však predišlo akejkoľvek dvojznačnosti, je potrebné zdôrazniť, že poľnohospodárske účty nie sú účty podnikov, ktorých základná činnosť je poľnohospodárska: predovšetkým nezahŕňajú všetky nepoľnohospodárske činnosti týchto podnikov (tie, ktoré je možné oddeliť od poľnohospodárskych činností, sú vylúčené). Okrem toho, zahŕňajú poľnohospodárske činnosti podnikov, ktorých základná činnosť nie je poľnohospodárska. V dôsledku toho schválenie poľnohospodárskeho podniku ako základnej jednotky pre EÚP nemení skutočnosť, že poľnohospodárske účty sú účtami odvetvia poľnohospodárstva. |
1.19. |
►M6 Keďže podľa ESA 2010 odvetvie zahŕňa skupinu jednotiek, ktoré ako svoju hlavnú činnosť vykonávajú rovnaké alebo podobné druhy činnosti, definícia odvetvia poľnohospodárstva v EÚP závisí od identifikácie charakteristických činností a jednotiek v tomto odvetví. ◄ Výsledný výber charakteristických poľnohospodárskych činností a jednotiek môže viesť k niektorým rozdielom medzi účtami odvetvia poľnohospodárstva EÚP a národnými účtami (porovnaj 1.93). |
1.20. |
►M6 Za odvetvie poľnohospodárstva sa považuje zoskupenie všetkých KAU na miestnej úrovni, ktoré ako svoju hlavnú alebo vedľajšiu činnosť vykonáva tieto ekonomické činnosti (pre presnú definíciu odvetvia poľnohospodárstva porovnaj 1.60 až 1.66): ◄
—
pestovanie plodín; pestovanie zeleniny vo veľkom; záhradníctvo (vrátane výroby vína a olivového oleja z hrozna a olív vypestovaných tou istou jednotkou),
—
chov hospodárskych zvierat,
—
pestovanie plodín spojené s chovom hospodárskych zvierat,
—
zmluvná práca v poľnohospodárstve,
—
poľovníctvo, odchyt zveri a rozmnožovanie poľovnej zveri vrátane súvisiacich obslužných činností.
|
1.21. |
Okrem poľnohospodárskych podnikov zahŕňa odvetvie poľnohospodárstva jednotky zložené zo skupín výrobcov (napríklad družstvá), ktoré vyrábajú víno a olivový olej, a špecializované jednotky, ktoré poskytujú stroje, materiál a pracovnú silu na výkon zmluvnej práce. |
1.22. |
Špecializované jednotky, ktoré poskytujú stroje, zariadenie a pracovníkov pre výkon zmluvnej práce v etape poľnohospodárskej výroby (komerčné podniky, ktoré sa zaoberajú zmluvnou prácou alebo vlastníci poľnohospodárskych podnikov poskytujúci služby ako zmluvní dodávatelia) sa považujú za súčasť odvetvia poľnohospodárstva. Podľa užšieho výkladu musia tieto jednotky, ktoré musia byť zahrnuté do odvetvia poľnohospodárstva, vykonávať prácu, a) ktorá je súčasťou procesu poľnohospodárskej výroby, b) je spojená s výrobou poľnohospodárskych produktov, c) obvykle ju vykonávajú poľnohospodárske podniky a d) v skutočnosti ju v plnom rozsahu vykonávajú špecializované jednotky poskytujúce stroje, materiál a pracovnú silu. |
1.23. |
Ak však zmluvnú prácu nevykonávajú v plnom rozsahu špecializované jednotky (napríklad vlastníci si prenajmú stroje, ale zamestnajú svojich vlastných pracovníkov), táto činnosť sa musí zaznamenávať v divízii 77 NACE Rev. 2 (Prenájom a lízing); v tomto prípade sa sumy, ktoré vlastníci vyplácajú podnikom pracujúcim na základe zmluvy, musia zaznamenávať ako „iné tovary a služby“ pod „medzispotrebou“ (porovnaj 2.108). |
1.24. |
►M6 Keďže účelom EÚP je hodnotiť, opisovať a analyzovať tvorbu dôchodkov z poľnohospodárskej ekonomickej činnosti (ktorá je v členských štátoch EÚ takmer výlučne komerčnou činnosťou), bolo rozhodnuté o vylúčení jednotiek, pre ktoré poľnohospodárska činnosť predstavuje výlučne činnosť vo voľnom čase ( 7 ). Naproti tomu sú do EÚP zahrnuté jednotky, ktoré sa zaoberajú samozásobiteľským hospodárením. Treba zdôrazniť, že v EÚP sa musí zaznamenávať poľnohospodárska produkcia na vlastnú konečnú spotrebu poľnohospodárskych podnikov. ◄ |
3. Neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti
1.25. |
Používanie miestnej KAU ako základnej jednotky pre odvetvie poľnohospodárstva znamená zaznamenávanie nepoľnohospodárskych vedľajších činností, ak sa nedajú oddeliť od hlavnej poľnohospodárskej činnosti. |
1.26. |
Neoddeliteľné nepoľnohospodárske vedľajšie činnosti miestnych poľnohospodárskych KAU sú v EÚP definované ako činnosti tesne spojené s poľnohospodárskou výrobou, v prípade ktorej informácie o akejkoľvek produkcii, medzispotrebe, odmenách zamestnancov, vstupoch práce alebo THFK nie je možné oddeliť od informácií o hlavnej poľnohospodárskej činnosti počas obdobia štatistického sledovania. |
1.27. |
Hlavné znaky týchto neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností sú tieto:
—
musia byť určené na predaj alebo výmenný obchod (počas účtovného obdobia alebo neskôr, po uskladnení), vlastné konečné využitie výrobcu alebo ako platba v naturáliách (vrátane mzdy v naturáliách vyplácanej zamestnancom),
—
nesmú to byť pomocné činnosti. Pomocné činnosti nie sú izolované ako samostatné subjekty, ani nie sú oddelené od hlavnej činnosti či vedľajších činností alebo subjektov, ktorým pomáhajú. Preto musia byť pomocné činnosti integrované do miestnej KAU, ktorej pomáhajú, ak nie sú organizované v samostatných jednotkách a nenachádzajú sa v inom regióne. Pomocné činnosti zostávajú v tom istom odvetví ako miestne KAU, ktorým pomáhajú. Pomocné činnosti sú doplnkovými činnosťami (napríklad predaj, marketing, skladovanie, doprava na vlastný účet; pozri ESA 2010, 3.12 a 3.13 a SNA 2008, 5.35 až 5.44), ktoré vykonáva podnik, aby vytvoril podmienky na uskutočňovanie hlavných alebo vedľajších činností. Zvyčajne sa výstup pomocných činností objavuje ako vstup do rôznych druhov výrobnej činnosti,
—
podľa dohody nesmú zahŕňať výrobu THFK nepoľnohospodárskych produktov (ako napríklad budovy alebo stroje) na vlastný účet. Uvedená výroba THFK nepoľnohospodárskych produktov na vlastné konečné použitie sa pokladá za oddeliteľnú činnosť a zaznamenáva sa ako výroba identifikovateľnej miestnej KAU. Ubytovacie služby, ktoré sú k dispozícii zamestnancom ako odmena v naturáliách, sa musia zaznamenávať podobným spôsobom (zaznamenávajú sa na účte tvorby príjmov ako odmena v naturáliách),
—
musia byť charakteristické pre poľnohospodárske podniky, to znamená, že musia byť hospodársky dôležité pre významný počet podnikov,
—
„zmluvná práca“ v poľnohospodárstve nie je nepoľnohospodárskou činnosťou, pretože je to charakteristická činnosť (poľnohospodárske služby) odvetvia poľnohospodárstva.
|
1.28. |
Musí byť zahrnutá iba tá časť konkrétnej nepoľnohospodárskej druhotnej činnosti, ktorá je neoddeliteľná. V dôsledku toho daná nepoľnohospodárska činnosť bude zaradená do odvetvia poľnohospodárstva, ak ju nie je možné oddeliť od hlavnej poľnohospodárskej činnosti miestnej JHČ. Bude však vylúčená, ak ju je možné oddeliť od hlavnej poľnohospodárskej činnosti, v takom prípade je druhotná činnosť dôvodom k vzniku nepoľnohospodárskej miestnej JHČ. Kritériom výberu pre neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti ani nie je charakter výrobku, ale skôr druh činnosti ( 8 ). Napríklad agroturistické služby, ktoré farma poskytuje, musia byť zaradené iba vtedy, ak ich nie je možné oddeliť od poľnohospodárskych činností. Pravdepodobne by to nebol prípad, keď sa tieto činnosti stanú dôležitými. Preto nepoľnohospodárske výrobky, ktoré sa berú do úvahy v produkcii odvetvia poľnohospodárstva, sa môžu líšiť geograficky aj v čase. |
1.29. |
Možno rozlíšiť dva hlavné druhy neoddeliteľnej poľnohospodárskej vedľajšej činnosti:
1.
Činnosti, ktoré predstavujú pokračovanie poľnohospodárskej činnosti a ktoré využívajú poľnohospodárske výrobky. Tento druh činnosti možno nájsť vo väčšine členských štátov EÚ. Spracovanie poľnohospodárskych výrobkov je typickou činnosťou tejto skupiny: Spracovanie poľnohospodárskych výrobkov
—
mlieko na maslo, smotanu, syry, jogurty a iné mliečne výrobky,
—
ovocie a zelenina na ovocné šťavy, konzervované potraviny, alkoholické nápoje a iné výrobky,
—
hrozno, mušt a víno na alkoholické výrobky (napríklad šumivé víno, ako je šampanské, a liehoviny ako napríklad koňak),
—
pletenie rastlinných materiálov/textílií/vlny,
—
výroba paštét, paštéty z husacej pečene a iných spracovaných mäsových výrobkov,
—
spracovanie iných poľnohospodárskych výrobkov.
Triedenie a balenie poľnohospodárskych výrobkov, napríklad vajec a zemiakov.
2.
Činnosti zahŕňajúce poľnohospodársky podnik a jeho prostriedky poľnohospodárskej výroby (zariadenie, pracovné prostriedky, budovy, pracovná sila). Sú to v podstate tieto činnosti:
—
agroturistika – táborenie, stravovanie, hotely, rôzne druhy ubytovania atď.,
—
farmárske predajne – maloobchodné činnosti týkajúce sa iných výrobkov ako výrobkov z poľnohospodárskeho podniku. Priamy predaj nespracovaných alebo spracovaných poľnohospodárskych výrobkov sa zaznamenáva do produkcie príslušných výrobkov,
—
športy a rekreácia na vidieku – využívanie pôdy na také činnosti, ako napríklad golf, jazdenie na koni, poľovačka, rybolov atď.,
—
služby pre tretie strany – napr. prenájom a oprava poľnohospodárskych strojov, zavlažovacie projekty, poľnohospodárske poradenské služby, skladovanie výrobkov, údržba hospodárskych budov, komerčné služby týkajúce sa poľnohospodárskych výrobkov, doprava poľnohospodárskych výrobkov atď. Tieto služby sa zaznamenávajú ako vedľajšie činnosti, iba ak sú vykonávané pre tretiu stranu. Ak sú vykonávané na vlastný účet, sú to pomocné činnosti, ktoré sa v účtoch nezaznamenávajú (porovnaj 1.27),
—
služby spojené s ochranou a tvorbou krajiny – kosenie trávy, strihanie živých plotov, odstraňovanie snehu, zakladanie sadov, vysádzanie a údržba zelených plôch a podobne,
—
chov rýb,
—
iné činnosti zahŕňajúce využívanie pôdy a prostriedkov poľnohospodárskej výroby. Tieto iné činnosti budú zahŕňať výskum a vývoj, ak nie sú vykonávané samostatnými miestnymi KAU a ak ich možno odhadnúť.
|
1.30. |
Zoznam nepoľnohospodárskych druhotných činností (porovnaj 1.29.) je však uvedený pre ilustráciu a neuplatňuje sa v každej krajine. Naopak, každá krajina musí zostaviť svoj vlastný zoznam neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností v závislosti od charakteristiky jej poľnohospodárstva. Zoznam musí byť vypracovaný v spolupráci s rezortmi národných účtov s cieľom zabezpečiť, aby bol EÚP zlučiteľný s účtami odboru poľnohospodárstva a účtami pre tieto nepoľnohospodárske činnosti zostavenými na účely národných účtov (t. j. zabezpečiť, aby žiadna činnosť nebola vynechaná alebo účtovaná dvakrát). |
1.31. |
Poľnohospodárske druhotné činnosti nepoľnohospodárskych jednotiek sú zanedbateľné a obvykle sa zaznamenávajú ako nulové. Poľnohospodárska výroba vykonávaná nepoľnohospodárskou jednotkou sa v skutočnosti vždy považuje za oddeliteľnú, pokiaľ ide o účtovné údaje, vzhľadom na špecifické znaky výrobkov a prostriedkov poľnohospodárskej výroby, ako aj zdrojov údajov a metód použitých pre zostavenie výsledného EÚP (porovnaj oddiel E kapitoly I a oddiely B a C kapitoly II). Aby mohol byť EÚP založený na koncepcii odvetvia, musí sa zistiť celková produkcia všetkých poľnohospodárskych výrobkov, okrem tých produktov, ktoré pochádzajú z druhotných činností nepoľnohospodárskych miestnych JHČ. Nakoľko sa tieto obvykle považujú za nulové, zaznamenáva sa celá poľnohospodárska produkcia (s výnimkou produkcie jednotiek, pre ktoré poľnohospodárska činnosť predstavuje výlučne činnosť vo voľnom čase; porovnaj 1.24.). |
1.32. |
Nepoľnohospodárske tovary a služby vyrábané poľnohospodárskymi podnikmi nie sú zahrnuté do EÚP, pokiaľ nie sú výsledkom neoddeliteľných druhotných činností. Napríklad ak jednotky začleňujú niekoľko vertikálne integrovaných výrobných procesov (napr. podniky, ktoré sa zaoberajú zabíjaním hydiny, jej balením a balením do vákuových obalov, triedením, umývaním zemiakov alebo zeleniny a balením do prípravných obalov, triedením, úpravou a predajom osív; družstvá, ktoré poskytujú skladovací priestor a predávajú výrobky, atď.), odvetvie poľnohospodárstva zahŕňa iba časť ich činnosti, ktorá súvisí s poľnohospodárskou výrobou tak, ako je definovaná v 1.62. a 1.63. a s neoddeliteľnými nepoľnohospodárskymi druhotnými činnosťami. |
C. ZISŤOVANIE PRODUKCIE
1.33. |
►M6 Podľa ESA 2010 predstavuje produkcia odvetvia všetky produkty vyprodukované za príslušné účtovné obdobie všetkými jednotkami odvetvia s výnimkou výrobkov a služieb vyprodukovaných a spotrebovaných za to isté účtovné obdobie tou istou miestnou jednotkou. Meranie poľnohospodárskej produkcie je založené na úprave tohto pravidla ESA, pričom do poľnohospodárskej produkcie je zahrnutá časť produkcie, ktorú spotrebujú poľnohospodárske jednotky samotné (porovnaj 2.032 až 2.036). Preto v EÚP poľnohospodárska produkcia predstavuje súhrn produkcie všetkých jednotiek v odvetví (okrem produkcie na medzispotrebu tej istej jednotky) plus produkcie využívanej ako medzispotreba tej istej jednotky za predpokladu, že táto produkcia sa týka dvoch rozdielnych základných činností (ako napríklad plodiny určené na použitie ako krmiva pre zvieratá) a spĺňa určité kritériá (stanovené v 2.055). ◄ |
1.34. |
Pravidlo ESA bolo upravené kvôli osobitnému charakteru odvetvia poľnohospodárstva:
—
množstvo poľnohospodárskej produkcie použité v tej istej jednotke ako medzispotreba je väčšie v poľnohospodárstve ako v iných sektoroch hospodárstva,
—
poľnohospodársky podnik zahŕňa množstvo rôznych poľnohospodárskych činností, ktoré sú navzájom tesne prepojené (jedna činnosť je základom pre pokračovanie inej činnosti, ako napríklad výroba obilnín a krmovín na krmivá pre zvieratá; tesné väzby vo využívaní výrobných faktorov, ako je napríklad zariadenie a stroje). Rozmanitý obsah poľnohospodárskeho podniku, bez toho, že by bola spochybnená jeho charakteristika miestnej JHČ, z neho robí zvláštny prípad v porovnaní s miestnymi JHČ v iných častiach hospodárstva (porovnaj 1.17.). Cieľom účtov pri ďalšom delení hospodárstva na odvetvia je, aby čiastočne odrážali toky vo výrobnom procese: tvorbu, transformáciu, obchod a prevod hospodárskej hodnoty. Rozličné činnosti vykonávané v poľnohospodárskom podniku by sa nemali brať v plnom rozsahu do úvahy výlučne zisťovaním celkovej produkcie, ktorá vychádza z podniku.
|
1.35. |
Táto úprava pravidla ESA vyžaduje osobitné spracovanie pre určité výrobky, ako sú napríklad poľnohospodárske výrobky určené na použitie ako krmivá v podniku, hrozno určené na výrobu vína a olivy používané na výrobu olivového oleja a poľnohospodárske výrobky určené na použitie ako medzispotreba pre neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti. |
1.36. |
Obchod so živými zvieratami medzi poľnohospodárskymi podnikmi a dovozy živých zvierat podliehajú osobitnému spracovaniu, nakoľko sa považujú za rozpracované (porovnaj kapitolu III). |
D. POSTUPNOSŤ ÚČTOV
1. Postupnosť účtov stanovená v ►M6 ESA 2010 ◄
1.37. |
EÚP sú založené na postupnosti vzájomne prepojených účtov. V ESA 2010 úplná postupnosť účtov zahŕňa bežné účty, účty akumulácie a súvahové účty (ESA 2010, 1.113 až 1.115). Tieto jednotlivé účty umožňujú zaznamenávať transakcie a iné toky spojené s konkrétnymi aspektmi hospodárskeho cyklu (napríklad výroby) v usporiadanom rámci. Tieto transakcie siahajú od tvorby dôchodkov cez akumuláciu dôchodkov vo forme aktív až po jeho rozdelenie a prerozdelenie. Bilančné položky, ktoré sú z nich odvodené, sa potom používajú ako agregáty na meranie hospodárskej výkonnosti. |
1.38. |
Bežné účty sa vzťahujú na produkciu a súvisiacu tvorbu, rozdelenie a prerozdelenie dôchodkov a jeho použitie vo forme konečnej spotreby; umožňujú vypočítať „úspory“, ktoré sú základnou zložkou akumulácie. Účty akumulácie analyzujú rôzne zložky zmien v aktívach a pasívach jednotiek a umožňujú zaznamenať zmeny čistého majetku (rozdiel medzi aktívami a pasívami). V súvahách sa uvádzajú celkové aktíva a pasíva rôznych jednotiek, ako aj čistý majetok na začiatku a na konci účtovného obdobia. Toky za každú položku aktív a pasív zaznamenané na účtoch akumulácie sa uvádzajú aj na účte „zmeny v súvahe“ (ESA 2010, 8.02 až 8.09 a tabuľka 8.1). |
1.39. |
Uvedená postupnosť účtov sa uplatňuje na inštitucionálne jednotky, sektory a podsektory a celú ekonomiku. ESA 2010 predpokladá, že nemá zmysel zostavovať úplnú postupnosť účtov za miestne KAU a odvetvie, pretože také jednotky si môžu zriedkakedy ponechať výrobky alebo aktíva vo vlastnom mene alebo získavať a rozdeľovať dôchodky. |
2. Postupnosť účtov EÚP
1.40. |
Nakoľko EÚP sú založené na koncepcii odvetvia, postupnosť účtov v súlade s ►M6 ESA 2010 ◄ bola obmedzená na prvé účty bežných účtov:
—
výrobný účet a
—
účet vytvárania príjmu,
ktorých súvahovými položkami sú pridaná hodnota pre výrobný účet a prevádzkový zisk pre účet vytvárania príjmu (porovnaj tabuľky 1 a 2 dolu). |
1.41. |
Napriek tomu sa predpokladá, že vzhľadom na špecifické znaky poľnohospodárstva by bolo možné zostaviť ďalšie účty, prinajmenšom sčasti, pokiaľ sa na ne dajú jednoznačne pripísať príslušné toky. Príslušné účty (porovnaj tabuľky 3 a 4) sú tieto:
—
podnikateľský príjmový účet (jeden z bežných účtov) a
—
kapitálový účet (jeden z akumulačných účtov).
|
1.42. |
Uvažuje sa o rozšírení tejto postupnosti účtov tak, aby zahŕňali určité položky (toky) v účte „iné zmeny v aktívach“ v kumulatívnych účtoch (napr. určité položky pod „inými zmenami v objeme aktív“ a účtom preceňovania) a v súvahe. |
1.43. |
Na základe tabuliek a účtovnej štruktúry v ►M6 ESA 2010 ◄ môže byť postupnosť účtov EÚP zobrazená tak, ako je uvedené v tabuľkách 1 až 4.
|
1.44. |
Je potrebné pamätať na to, že transakcie a stavy uvedené kurzívou v tabuľkách 3 a 4 sú položky, ktoré:
—
nie sú relevantné pre EÚP, pretože sa používa pojem odvetvia a postupnosť účtov nie je úplná. Položky, ktorých sa to týka, sú položky D.42 Rozdelené dôchodky korporácií, D.43 Reinvestované zisky z priamych zahraničných investícií, D.44 Ostatné investičné dôchodky a D.45 Renta pod hlavičkou Zdroje v tabuľke 3 a položky B.8n Čisté úspory, B.101 Zmeny čistého majetku v dôsledku úspor a kapitálových transferov a B.9 Čisté pôžičky poskytnuté (+)/prijaté (–) v tabuľke 4 alebo
—
sa nezaznamenávajú buď pre nedostatok spoľahlivých informácií, alebo preto, že ich význam pre EÚP je v súčasnosti obmedzený. Príslušné položky sú D.9p Kapitálové transfery, platené, D.91p Dane z kapitálu, platené, D.99p Ostatné kapitálové transfery, platené, P.53 Nadobudnutia mínus úbytok cenností, NP Nadobudnutia mínus úbytok neprodukovaných aktív (pôda a ostatné neprodukované aktíva), K.1 Ekonomický vznik aktív, K.2 Ekonomický zánik neprodukovaných aktív v tabuľke 4. Niektoré z nich (napr. D.91, K.1, K.2) sa môžu zaznamenávať do EÚP v neskoršom termíne.
|
1.45. |
Výrobný účet zaznamenáva transakcie týkajúce sa výrobného procesu. Zahŕňa celkovú produkciu pod „Zdrojmi“ a medzispotrebu pod „Spôsobmi použitia“. Pridaná hodnota, t. j. položka súvahy, sa môže vypočítavať buď pred, alebo po spotrebe fixného kapitálu (hrubá alebo čistá pridaná hodnota). Nakoľko produkcia sa oceňuje základnou cenou a medzispotreba nákupnou cenou, pridaná hodnota zahŕňa dotácie mínus dane z výrobkov. |
1.46. |
Vznik príjmového účtu sa zaoberá tvorbou príjmu vyplývajúceho z výrobného procesu a jeho príspevkom k výrobnému faktoru „pracovnej sily“ a všeobecnej vláde (vo forme daní a dotácií). Prevádzkový zisk, t. j. položka súvahy, zodpovedá príjmu, ktorý jednotka vytvorí pomocou svojich výrobných aktív. ►M6 V prípade podnikov nezapísaných v obchodnom registri v sektore domácností obsahuje bilančná položka tohto účtu implicitne prvok, ktorý zodpovedá odmene za prácu vykonanú vlastníkom alebo jeho rodinnými príslušníkmi. Tieto dôchodky zo samostatnej zárobkovej činnosti majú charakter miezd a platov, ako aj charakter zisku z podnikateľskej činnosti. Tieto dôchodky, keď nejde výlučne o mzdy ani výlučne o zisky, sa označujú ako „zmiešané dôchodky“ (ESA 2010, 8.19). ◄ |
1.47. |
Účet podnikateľského príjmu umožňuje zisťovať príjem, ktorý sa podobá pojmu bežného zisku pred rozdelením a daňami z príjmu, ako sa obvykle používa v podnikovom účtovníctve. |
1.48. |
Kapitálový účet umožňuje stanoviť rozsah, do akého boli akvizície mínus likvidácia nefinančných aktív financované z úspor a prevodov kapitálu. Vykazuje pôžičky alebo výpožičky. Nie je možné zostaviť úplný kapitálový účet pre poľnohospodárstvo, pretože, aj keď sa tomuto odvetviu dajú jednoznačne pripísať určité toky, iné položky (napr. čisté úspory, bilancia postupnosti bežných účtov) sa nedajú vypočítať na základe odvetvia. Napriek tomu sa zaznamenávaním čo najväčšieho množstva zmien v hodnote nefinančných aktív v odvetví (v dôsledku akvizícií, likvidácie a spotreby fixného kapitálu) a prevodov kapitálu, ktoré odvetvie obdržalo, získavajú cenné informácie o jeho hospodárskej a bilančnej situácii (plus informácie o príjme vytváranom výrobným procesom). |
E. ZDROJE ÚDAJOV A METÓDY KALKULÁCIE PRE ZOSTAVOVANIE EÚP
1.49. |
Jednou z hlavných charakteristík EÚP je prijatie vzorca „množstvo x cena“ pri zisťovaní produkcie veľkého množstva výrobkov. Tento prístup bol podnietený hlavne ťažkosťami so zostavovaním poľnohospodárskych účtov založených na reprezentatívnych vzorkách podnikových účtov. |
1.50. |
Oceňovanie produkcie plodín môže bežne vychádzať zo zdrojov, t. j. odhadu vyrobených (zozbieraných) množstiev založených na odhadoch osevných plôch a výnosov alebo zo spôsobov použitia, t. j. odhadov nákupov poľnohospodárskych výrobkov užívateľskými odvetviami, vývozov po odpočítaní dovozov, ku ktorým by bolo možné pripočítať určité množstvá použité na medzispotrebu odvetvia poľnohospodárstva, zmeny v skladoch dodávateľov a použitie pre seba (z čoho väčšina je vlastná konečná spotreba). Neskôr spomínaný prístup sa môže ukázať ako veľmi vhodný v prípadoch, v ktorých sa kupujúci týchto poľnohospodárskych výrobkov dajú ľahko identifikovať, a štyri ďalšie zložky spôsobov použitia sú obmedzené (napríklad výrobky, ktoré pred použitím vyžadujú predbežné spracovanie, ako napríklad cukrová repa, tabak atď.) Napriek tomu, aby bolo možné overiť zhodu a spoľahlivosť údajov, potrebná je fyzická súvaha. |
1.51. |
Štatistiky o porážkach, vývozoch/dovozoch živých zvierat a početnosti stád sú hlavnými zdrojmi údajov pre zisťovanie produkcie zvierat. Produkcia výrobkov živočíšneho pôvodu (hlavne mlieka) sa vo všeobecnosti odhaduje pomocou predajov užívateľským odvetviam (mliekárňam, baliarňam), vzhľadom na ich špecifické spôsoby použitia. |
1.52. |
Podrobnejší opis metód kalkulácie je uvedený v kapitole II. |
1.53. |
Väčšina medziproduktov sa môže v zásade použiť iba v poľnohospodárstve (osivá a sadivá, hnojivá, pesticídy atď.). V tomto prípade nákupy zo strany poľnohospodárstva vychádzajú z údajov týkajúcich sa predajov uskutočňovaných odvetviami, ktoré dodávajú tieto medziprodukty (po začlenení zahraničného obchodu). |
1.54. |
Uplatňovanie tohto pravidla však nie je bez určitých rizík. V skutočnosti predaj tovarov medzispotreby, ktoré sa používajú hlavne v poľnohospodárstve, výrobcami nevyhnutne nekorešponduje s nákupmi týchto tovarov sektorom poľnohospodárstva, pretože hnojivá, pesticídy atď. sa tiež môžu nakupovať na iné účely (zásoby obchodných jednotiek, spotreba iných jednotiek, ako sú napríklad verejné parky a domácnosti atď.). |
F. KLASIFIKÁCIA
1. Všeobecne
1.55. |
EÚP sú neoddeliteľnou súčasťou Európskeho systému účtov, a preto sa na ich zostavovanie využíva všeobecná klasifikácia ekonomických činností Eurostatu, NACE Rev. 2. NACE Rev. 2 je štvorúrovňová nomenklatúra činností, ktorá bola vypracovaná v roku 2006. Je to vlastne prepracovanie všeobecnej priemyselnej klasifikácie ekonomických činností v Európskych spoločenstvách alebo NACE, ktorú po prvý raz uverejnil Eurostat v roku 1970. |
1.56. |
►M3 NACE Rev. 2 ◄ je podrobnejšia verzia ►M3 ISIC Rev. 4 ◄ ( 9 ) prispôsobená špecificky európskym okolnostiam. ►M3 NACE Rev. 2 ◄ je tiež priamo spojená so štatistickou klasifikáciou výrobkov podľa činnosti (CPA) v Európskom hospodárskom spoločenstve, ktorá je zase založená na ústrednej klasifikácii výrobkov OSN (CPC). |
1.57. |
NACE Rev. 2 je klasifikácia činností, ktorá sa používa na definovanie odvetví v národných účtoch. Je založená na štvorúrovňovom systéme kódov opísanom nižšie:
—
prvú úroveň tvoria položky označené abecedným kódom (sekcie),
—
druhú úroveň tvoria položky označené dvojmiestnym číselným kódom (divízie),
—
tretiu úroveň tvoria položky označené trojmiestnym číselným kódom (skupiny) a
—
štvrtú úroveň tvoria položky označené štvormiestnym číselným kódom (triedy).
|
1.58. |
Každá úroveň v klasifikácii hospodárskych činností sa obvykle dá definovať podľa jej charakteristických tovarov alebo služieb. Preto sa CPA používa na podrobný opis rôznych hospodárskych činností v odvetví poľnohospodárstva s dodatočným dvojčíselným rozlíšením umožňujúcim podrobnejšiu definíciu položiek. |
1.59. |
Podľa ESA 2010 odvetvie zodpovedá skupine miestnych KAU zapojených do rovnakej alebo podobnej hlavnej činnosti. Na najpodrobnejšej úrovni klasifikácie odvetvie zahŕňa všetky miestne KAU, ktoré sú v tej istej triede (štvormiestna úroveň) NACE Rev. 2, a teda sú zapojené do rovnakej činnosti, ako je vymedzené v tejto nomenklatúre (ESA 2010, 2.150). Definícia oblasti odvetvia poľnohospodárstva si preto vyžaduje presnú formuláciu:
—
jeho charakteristických činností,
—
charakteristických jednotiek EÚP.
|
2. Definícia charakteristických činností poľnohospodárstva
1.60. |
Odvetvie poľnohospodárstva, ako je opísané v EÚP, zodpovedá v zásade divízii 01 v NACE Rev. 2 s rozdielmi uvedenými v nasledujúcich odsekoch 1.62 až 1.66. |
1.61. |
EÚP sú satelitnými účtami v rámci národných účtov, ktorých základné pojmy, zásady a pravidlá vychádzajú z ►M6 ESA 2010 ◄ . ►M6 ESA 2010 ◄ však poskytuje iba všeobecný rámec pre hospodárstvo ako celok a musí sa prispôsobiť konkrétnym požiadavkám poľnohospodárstva. Tieto osobitné požiadavky sa odvodzujú hlavne od špecifických účelov EÚP, dostupnosti zdrojov údajov a osobitného charakteru poľnohospodárskych jednotiek a ich hospodárskych činností. Špecifický charakter satelitných účtov vyžaduje zostavenie zoznamu charakteristických poľnohospodárskych činností EÚP, ktorý musí zjavne vychádzať z ►M3 NACE Rev. 2 ◄ . |
1.62. |
Na účely národných účtov je odvetvie poľnohospodárstva definované ako všetky jednotky vykonávajúce buď výlučne, alebo spolu s inými druhotnými ekonomickými činnosťami činnosti, ktoré spadajú pod divíziu 01 NACE Rev. 2 „Pestovanie plodín a chov zvierat, poľovníctvo a služby s tým súvisiace“. Divízia 01 obsahuje ( 10 ):
—
Skupina 01.1: Pestovanie netrvácnych plodín,
—
Skupina 01.2: Pestovanie trvácnych plodín,
—
Skupina 01.3: Rozmnožovanie rastlín,
—
Skupina 01.4: Chov zvierat,
—
Skupina 01.5: Zmiešané hospodárstvo,
—
Skupina 01.6: Služby poskytované v poľnohospodárstve a služby súvisiace so zberom úrody,
—
Skupina 01.7: Lov, odchyt a súvisiace služby.
|
1.63. |
Zoznam charakteristických poľnohospodárskych činností EÚP zodpovedá týmto siedmim skupinám činností (01.1 až 01.7), ale s týmito rozdielmi:
—
zaradenie výroby vína a olivového oleja (výlučne s použitím hrozna a olív vypestovaných tým istým podnikom),
—
vylúčenie určitých činností, ktoré sú v NACE Rev. 2 považované za poľnohospodárske služby (napr. prevádzka zavlažovacích systémov – berie sa tu do úvahy iba zmluvná práca v poľnohospodárstve).
|
3. Definícia charakteristických jednotiek poľnohospodárstva
1.64. |
Musia byť zaradené všetky jednotky, ktoré vykonávajú charakteristické činnosti odvetvia poľnohospodárstva EÚP. Jednotky, o ktoré ide, vykonávajú činnosti zaradené do týchto skupín v NACE Rev. 2:
—
skupiny 01.1 a 01.2: Pestovanie netrvácnych a trvácnych plodín,
—
pestovanie osív: iba jednotky, ktoré sa zaoberajú rozmnožovaním osív,
—
skupina 01.3: Rozmnožovanie rastlín,
—
skupina 01.4: Chov zvierat,
—
skupina 01.5: Zmiešané hospodárstvo,
—
skupina 01.6: Služby poskytované v poľnohospodárstve a služby súvisiace so zberom úrody
—
okrem jednotiek, ktoré vykonávajú iné poľnohospodárske služby ako je zmluvná práca (napr. jednotky, ktoré prevádzkujú zavlažovacie systémy alebo spracúvajú osivo na sadenie).
—
skupina 01.7: Lov, odchyt a súvisiace služby.
|
▼M3 —————
1.66. |
Zo zoznamu je možné vidieť, že okrem poľnohospodárskych podnikov sú charakteristickými poľnohospodárskymi jednotkami: zoskupenia výrobcov vína a olivového oleja a špecializované jednotky vykonávajúce zmluvnú prácu v poľnohospodárstve (porovnaj 1.20. a 1.21.). Malo by sa pamätať na to, že jednotky, pre ktoré poľnohospodárska činnosť predstavuje výlučne činnosť vo voľnom čase, nie sú zahrnuté medzi charakteristické poľnohospodárske jednotky (porovnaj 1.24.). |
4. Poznámky týkajúce sa rôznych položiek
a) Skupiny 01.1 až 01.3: Pestovanie netrvácnych a trvácnych plodín, rozmnožovanie rastlín
1.67. |
Skupiny 01.1 až 01.3 majú systematické členenie, ktoré umožňuje klasifikovať všetky činnosti spojené s pestovaním plodín v členských štátoch EÚ. |
1.68. |
Aby sa mohla zaznamenávať výroba krmovín, musí byť súčasťou hospodárskej činnosti. |
▼M3 —————
1.70. |
V nomenklatúre EÚP sú poľnohospodárske osivá zoskupené pod položkou „Osivá“, výnimku predstavujú osivá pre obilniny (vrátane ryže), olejniny, bielkovinové plodiny a zemiaky, ktoré sa zaznamenávajú pod jednotlivými odrodami obilnín a olejnín, bielkovinovými plodinami a zemiakmi ( 11 ). Výroba osív sa v skutočnosti vzťahuje na niekoľko typov výrobnej činnosti: výskum (t. j. produkcia prototypov osív prvej generácie), rozmnožovanie (uskutočňované poľnohospodárskymi podnikmi na základe zmluvy) a certifikácia (t. j. triedenie a balenie špecializovanými výrobnými jednotkami). Iba rozmnožovanie osív je charakteristickou poľnohospodárskou činnosťou, pretože výskumné a certifikačné činnosti vykonávajú výskumné a pestovateľské inštitúty a nie sú súčasťou tradičnej poľnohospodárskej činnosti (t. j. využívania prírodných zdrojov s cieľom produkovať rastliny a zvieratá). V dôsledku toho sa produkcia osív v EÚP týka iba produkcie rozmnožovaných osív. Medzispotreba osív zodpovedá i) osivám prvej generácie nakupovaným s cieľom rozmnožovania a (II) certifikovaným osivám nakupovaným poľnohospodárskymi výrobcami na účely výroby plodín. |
1.71. |
Podľa dohovoru prijatom pre NACE Rev. 2 ( 12 ), ak sú vlastné vyprodukované poľnohospodárske produkty spracované tou istou výrobnou jednotkou, tieto spracované produkty sa takisto radia k poľnohospodárstvu. Napríklad hroznový mušt, víno a olivový olej sa v klasifikácii CPA považujú za potravinárske výrobky. V NACE Rev. 2 sa zaraďuje výroba vína a olivového oleja do sekcie C „Priemyselná výroba“ (triedy 11.02 „Výroba hroznového vína“ a 10.41 „Výroba olejov a tukov“). Iba pestovanie hrozna a olív spadá pod poľnohospodárstvo (Triedy 01.21 „Pestovanie hrozna“ a 01.26 „Pestovanie olejnatého ovocia“). Podľa uvedeného dohovoru sa však víno vyrobené z hrozna a olivový olej vyrobený z olív vypestovaných tou istou jednotkou radia k poľnohospodárstvu. |
1.72. |
Výroba vína jednotkami tesne spojenými s poľnohospodárskymi podnikmi sa tiež priraďuje v EÚP k charakteristickej poľnohospodárskej činnosti. Jednotky so silnými väzbami na poľnohospodárske podniky zahŕňajú skupiny výrobcov (napríklad vinohradnícke družstvá). Ich zaradenie do odvetvia poľnohospodárstva je diktované charakterom týchto organizácií, ktoré historicky predstavovali „predĺženie“ poľnohospodárskych podnikov (na základe vzájomnosti týkajúcej sa výroby a odbytu) a ktoré ich obvykle vlastnia. Na rozdiel od toho je výroba vína (olivového oleja) poľnohospodárskymi podnikmi vylúčená z EÚP (nakoľko je svojím charakterom evidentne priemyselná). |
1.73. |
Výroba hroznového muštu sa podobá výrobe vína v zozname charakteristických činností, pretože hrozno sa musí predávať alebo vyvážať v surovom stave alebo pripočítavať k zásobám skôr, než sa má predať alebo vyviezť buď na spotrebu, alebo na spracovanie na víno v následnom referenčnom období. |
1.74. |
Keďže víno, olivový olej a hroznový mušt (neskôr spomínaný, iba pokiaľ počas referenčného obdobia neprešiel vínnym kvasením) sú výsledkom poľnohospodárskej výroby vo forme spracovania hrozna a olív vypestovaných tou istou jednotkou, ani hrozno určené na výrobu hroznového muštu a vína a olivy určené na výrobu olivového oleja (t. j. základné produkty) by nemali byť zaradené pod produkciu. Spracovávajú sa ako spotreba vnútri jednotky, ktorá sa nezisťuje ako produkcia odvetvia (porovnaj 2 052 ). Hroznový mušt, ktorý neprejde vínnym kvasením počas referenčného obdobia, by mal byť zaradený do produkcie obdobia. Počas obdobia vínneho kvasenia by sa mal zaznamenávať ako medzispotreba (vnútroodvetvová spotreba) vyrovnávajúca zodpovedajúci pokles zásob. Víno, ktoré je výsledkom spracovania muštu, by malo byť zaznamenávané ako zložka produkcie. |
1.75. |
Vysadené plochy (napr. vinice a sady) sú investičným majetkom a ich založenie sa musí zaznamenávať pod produkciou. Založenie vysadených plôch pre vlastnú potrebu predstavuje „Vlastný vytvorený investičný majetok“. Keď zakladanie vysadených plôch vykonávajú špecializované jednotky na základe zmluvy, zodpovedajúca hodnota sa považuje za „Predaj“. |
b) Skupina 01.4: Chov zvierat
1.76. |
Pokiaľ ide o činnosti súvisiace s pestovaním poľnohospodárskych plodín (porovnaj 1.67.), táto skupina zahŕňa systematickú špecifikáciu všetkých produktov pochádzajúcich z hospodárskych zvierat a produktov živočíšneho pôvodu vyrábaných v členských štátoch EÚ. |
▼M3 —————
1.78. |
Chov koní je charakteristickou činnosťou EÚP bez ohľadu na to, aké môže byť konečné určenie zvieraťa (chov, výroba mäsa alebo služby). ►M3 Je však potrebné poznamenať, že riadenie dostihových stajní a jazdeckých škôl nie je charakteristickou poľnohospodárskou činnosťou (patrí medzi „Športové, zábavné a rekreačné činnosti“: Divízia 93) (porovnaj 2.210). ◄ ►M6 Preto musia byť z EÚP vylúčené toky, ktoré vznikajú farmárom z takých činností. ◄ Okrem toho chov dostihových alebo jazdeckých koní, ktoré nie sú súčasťou procesu poľnohospodárskej výroby, je vylúčený z EÚP. Podobné spracovanie sa uplatňuje na býky chované na býčie zápasy. |
1.79. |
V ►C1 ekonomických účtoch ◄ sa vedľajšie produkty ( 13 ), ktoré sú automaticky výsledkom výroby určitého poľnohospodárskeho výrobku, nezaznamenávajú pod tú istú položku ako samotný výrobok. Objavujú sa samostatne na konci každej skupiny výrobných činností špecifikované podľa druhov. V rastlinnej výrobe patrí napríklad medzi príklady slama, listy repy a kapusty, hrachové a fazuľové struky atď., v procese vínneho kvasenia usadeniny a vínny kameň, vo výrobe olivového oleja odpad ako napríklad výlisky a v prípade živočíšnej výroby kože, srsť a kožušiny uhynutej lovnej zveri a vosk, hnoj a kaly. Všeobecne povedané, žiaden z týchto produktov nie je prvotným cieľom výroby, čo vysvetľuje, prečo sú štatistické údaje o nich zriedkakedy spoľahlivé. V samotnom poľnohospodárstve sa tieto produkty používajú hlavne ako krmivo pre zvieratá alebo prostriedky na zlepšenie pôdy. Príležitostne sa však tieto produkty predávajú iným hospodárskym sektorom ako je poľnohospodárstvo. V tomto prípade by sa hodnota celkovej produkcie mala vykazovať v EÚP. |
c) Skupina 01.6: Služby poskytované v poľnohospodárstve a služby súvisiace so zberom úrody
1.80. |
Činnosti v skupine 01.6 je možné rozdeliť do dvoch kategórií:
—
poľnohospodárske služby vo forme zmluvnej práce v etape výroby (t. j. zmluvná práca v poľnohospodárstve),
—
„iné“ poľnohospodárske služby (prevádzkovanie zavlažovacích systémov, spracovanie semien na sadenie atď.).
|
1.81. |
Poľnohospodárske služby v druhej kategórii sa nepovažujú za charakteristické činnosti EÚP (dokonca ani vtedy, ak sú zaznamenávané v poľnohospodárskych účtoch národných účtov), pretože nie sú tradičnými ani typickými poľnohospodárskymi činnosťami. |
Zmluvná práca v poľnohospodárstve
1.82. |
Ako súčasť procesu hospodárskej špecializácie prestali poľnohospodárske podniky a domácnosti už dávno vykonávať určité funkcie, ktoré prevzal narastajúci počet odborných profesií s ich vlastnými výrobnými jednotkami. Toto rozdelenie funkcií sa týka hlavne spracovávania poľnohospodárskych výrobkov (porážka a spracovávanie mäsa, mletie obilnín, výroba chleba, mlieka a syra a úprava osív novými sektormi) a v neskoršej etape určitých odbytových transakcií. Týka sa to najmä kontextu dôležitých štrukturálnych zmien, ktoré ovplyvnili poľnohospodárstvo, narastajúceho využívania veľkých strojov a poľnohospodárskych činností, ktoré priamo prispeli k výrobe rastlinných produktov a chovu hospodárskych zvierat a čoraz viac sa presúvajú na špecializované jednotky. |
1.83. |
Významné z týchto činností sú hnojenie, vápnenie, orba, sejba, pletie, ničenie škodcov, ochrana rastlín, kosenie sena, mlátenie a strihanie oviec. |
1.84. |
Charakteristickým znakom týchto činností je to, že sú všeobecne potrebné ako súčasť výrobného procesu pre poľnohospodárske výrobky a sú spojené s výrobou týchto výrobkov. |
1.85. |
Činnosti, ktoré sa priamo netýkajú výroby poľnohospodárskych produktov, t. j. ktoré sa neuskutočňujú v etape poľnohospodárskej výroby (doprava pre tretie strany a dodávky mlieka do mliekární sú príkladmi nepoľnohospodárskej činnosti predstavujúcej súčasť iného odvetvia), by sa nemali zobrazovať v EÚP (pokiaľ to nie sú činnosti, ktoré sú neoddeliteľné od základnej poľnohospodárskej činnosti; porovnaj 1.12.). |
1.86. |
Je potrebné mať na pamäti, že táto klasifikácia sa uplatňuje iba vtedy, ak príslušné činnosti úplne prevezmú špecializované jednotky. ►M3 Ak si na druhej strane farmár prenajíma stroje bez obsluhy alebo iba s niektorými pracovníkmi obsluhy, ktorú stroje vyžadujú, s tým výsledkom, že naďalej vykonáva činnosť ako takú s pomocou strojov, táto činnosť spadá pod divíziu 77 NACE Rev. 2. ◄ Táto situácia sa vyskytuje hlavne pri jednoduchých strojoch vyžadujúcich relatívne málo opráv a hlavne počas hlavných sezón, keď je po strojoch najväčší dopyt (porovnaj 1.23.). |
1.87. |
Zmluvná práca vykonávaná počas etapy poľnohospodárskej výroby zahŕňa hlavne využívanie drahých strojov a zariadení. Takú prácu môžu vykonávať:
a)
špecializovaní zmluvní dodávatelia, pre ktorých sú hlavnými činnosťami (zmluvní dodávatelia v pravom slova zmysle);
b)
poľnohospodárske podniky. Zmluvná práca vykonávaná vlastníkmi má obvykle tieto formy:
—
čo sa týka doplnkového príjmu farmára, najpružnejšou formou je príležitostná pomoc poskytovaná susedom. Táto kategória tiež zahŕňa poskytovanie ustajnenia pre hospodárske zvieratá a hlavne pre ošípané a hydinu, chov hospodárskych zvierat na základe poplatkov (obzvlášť výkrm). Ustajnenie môže byť poskytované pre hospodárske zvieratá, ktoré vlastní iný farmár, alebo hospodárske zvieratá môžu byť vlastníctvom priemyselného podniku, obvykle dodávateľa (napr. výrobca krmovín alebo obchodník s krmovinami) alebo nákupcu (napr. bitúnok),
—
vo forme viac alebo menej autonómneho spoločného strojového parku, ktorý predstavuje systematickú formu vzájomnej pomoci medzi susedmi. Vysoké náklady na stroje a ich nízka miera využitia vedie podniky, ktoré vlastnia také stroje, k tomu, aby vytvárali strojové parky, ktoré sú dané k dispozícii iným podnikom, doplnené potrebnými pracovníkmi. Farmári čoraz viac získavajú svoj hlavný poľnohospodársky príjem zo zmluvnej práce na účet osôb, pre ktoré poľnohospodárstvo nie je viac ako druhotnou činnosťou a ktorí sú v niektorých prípadoch iba vlastníkmi pôdy,
—
poľnohospodárske strojové družstvá (
14
). Sú to veľké družstvá s platenými zamestnancami; pripomínajú špecializovaných zmluvných dodávateľov;
c)
podniky zapojené do nasledujúcej etapy výroby, ktoré zberajú ovocie alebo zeleninu a potom ich spracovávajú samy (napríklad konzervárne, ktoré konzervujú hrášok na základe zmlúv);
d)
podniky zapojené do predošlej etapy výroby. Zahŕňajú podniky obchodujúce s poľnohospodárskymi strojmi, ktoré vykonávajú zmluvnú prácu. I keď sa iné prípady z hľadiska EÚP môžu javiť ako vysoko nepravdepodobné, teoreticky je možné, že výrobca pesticídov aplikuje výrobok sám. Ak sa to však robí pomocou najmodernejších postupov, nie je nutné vykonávať zmluvnú prácu v etape poľnohospodárskej výroby a určite nie vtedy, ak prácu pravidelne nevykonáva farmár (napr. letecký postrek parazitov). |
1.88. |
V prípadoch, v ktorých sa musí rozhodovať, či by sa činnosť mala spracovávať ako zmluvná práca (t. j. práca, ktorú by v kontexte procesu poľnohospodárskej výroby obvykle vykonávali poľnohospodárske podniky samotné), by bolo treba pamätať na to, že nielen charakter činnosti, ale aj špecifický kontext, v ktorom sa vykonáva, t. j. „proces poľnohospodárskej výroby“, je dôležitý. |
1.89. |
Chov hospodárskych zvierat na farmách za odmenu (poskytnutie pôdy za hospodárske zvieratá) je zmluvnou prácou v poľnohospodárstve, pretože je súčasťou procesu poľnohospodárskej výroby. Táto položka však nezahŕňa súkromný chov jazdeckých koní a starostlivosť o ne, pretože tieto činnosti nepredstavujú výrobu tovaru, ale skutočnú službu v zmysle ►M6 ESA 2010 ◄ (sekcia R NACE Rev. 2). |
1.90. |
Typ odmeny za prácu vyplácanej osobám, ktoré vykonávajú zmluvnú prácu, nie je dôležitý. Nemusí to byť pevná odmena (t. j. mzda v presnom zmysle slova); odmena môže mať formu podielu na zisku alebo kombinovanú podobu (napr. farmár, ktorý vykrmuje teľatá za odmenu celkove dostane pevnú čiastku za každé zviera plus podiel na čistom zisku). Odmena tiež môže nadobudnúť podobu presne stanoveného podielu na produkcii. |
1.91. |
Napriek tomu musia prácu vždy vykonávať nezávislé podniky: práca vykonávaná platenými zamestnancami podniku nespadá do tejto kategórie. Z hľadiska podniku predstavuje odmena za takú prácu (napríklad prácu, ktorú vykonáva platený pastier) mzdové náklady a objavuje sa pod položkou „mzda“. Naopak, práca, ktorú vykonáva podnik, ktorý sa zaoberá dojením na základe zmluvy pre iné poľnohospodárske podniky, sa zaznamenáva v EÚP jednak ako produkcia (predaj služieb) z hľadiska zmluvného dodávateľa a ako medzispotreba (nákup služieb) z hľadiska poľnohospodárskeho podniku. |
d) Skupina 01.7: Lov, odchyt a súvisiace služby
1.92. |
Táto skupina činností zahŕňa tieto činnosti: i) lov a odchyt na komerčné účely; ii) odchyt zvierat (mŕtvych alebo živých) s cieľom získať mäso, kožušinu alebo kožu, alebo na výskumné účely, pre zoologické záhrady alebo na využitie ako domové zvieratá; iii) spracovávanie kožušín, koží plazov alebo vtákov pochádzajúcich z lovu alebo odchytu. Je potrebné poznamenať, že produkcia koží a peria z bitúnkov a poľovníctvo vykonávané ako športová alebo oddychová činnosť nie sú zaradené ako charakteristické činnosti odvetvia poľnohospodárstva. Okrem toho skupina „poľovníctvo“ nezahŕňa chov zveri na farmách, čo by sa mohlo zaznamenávať ako súčasť triedy 01.49 „Chov iných zvierat“. |
5. Rozpor medzi odvetvím poľnohospodárstva EÚP a odborom poľnohospodárstva ústredného rámca národných účtov
1.93. |
Odvetvie poľnohospodárstva na účely EÚP definované v oddieloch 1.62. až 1.66. sa líši v niektorých aspektoch od odvetvia definovaného na účely národných účtov. Rozdiely sa týkajú charakteristických činností aj jednotiek. Možno ich zhrnúť takto: Odvetvie poľnohospodárstva v EÚP = odvetvie poľnohospodárstva v NÚ (divízia 01 NACE Rev. 2)
—
výroba jednotiek poskytujúcich súvisiace poľnohospodárske služby iné ako zmluvnú prácu v poľnohospodárstve (napr. prevádzkovanie zavlažovacích systémov)
—
jednotky, pre ktoré poľnohospodárska činnosť predstavuje výlučne voľnočasovú činnosť a ktoré sú zahrnuté v národných účtoch, porovnaj ESA 2010, 3.08
+
výroba jednotiek vyrábajúcich víno a olivový olej [výlučne s použitím hrozna a olív vypestovaných tou istou jednotkou (skupina výrobcov, družstvá atď.)]
+
oddeliteľné vedľajšie poľnohospodárske činnosti jednotiek, ktorých hlavnou činnosťou nie je poľnohospodárstvo (porovnaj 1.18). |
II. TRANSAKCIE S VÝROBKAMI
2.001. |
Transakcie s výrobkami poskytujú evidenciu o pôvode a použití výrobkov. Výrobky sú tovary a služby vytvorené v medziach výroby. Hlavnými kategóriami transakcií s výrobkami, ktoré definuje ►M6 ESA 2010 ◄ , sú: produkcia, medzispotreba, výdaje na finálnu spotrebu, skutočná finálna spotreba, tvorba hrubého kapitálu, vývozy tovarov a služieb a dovozy tovarov a služieb. |
2.002. |
Ako už bolo uvedené v 1.40. a 1.41., v EÚP sa berie do úvahy iba celková produkcia, medzispotreba a tvorba hrubého kapitálu. Vo výrobnom účte sa celková produkcia zaznamenáva ako zdroj a medzispotreba ako použitie. Tvorba hrubého kapitálu sa zaznamenáva ako použitie (zmena v aktívach) v kapitálovom účte. |
A. |
VŠEOBECNÉ PRAVIDLÁ 1. Referenčné obdobie
2. Jednotky a) Množstvá
b) Ceny
c) Hodnoty
3. Čas zaznamenávania
|
B. |
PRODUKCIA 1. Všeobecné poznámky o pojme produkcia v ►M6 ESA 2010 ◄ a EÚP
2. Produkcia poľnohospodárskej činnosti: množstvá
3. Produkcia neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností
4. Produkcia odvetvia poľnohospodárstva
5. Oceňovanie produkcie
|
C. |
MEDZISPOTREBA 1. Definícia
▼M2 ————— 2. Prvky medzispotreby a) Osivá a sadivá
b) Energia: mazivá
c) Hnojivá a melioračné prostriedky
d) Prípravky na ochranu rastlín a pesticídy
e) Veterinárne výdavky
f) Krmivá pre zvieratá
g) Údržba materiálov
h) Údržba budov
i) Poľnohospodárske služby
j) Nepriamo merané služby finančného sprostredkovania (FISIM) 2.107.1. V súlade s dohovorom uvedeným v ESA 2010 by sa hodnota nepriamo meraných služieb finančného sprostredkovania (FISIM) využívaných v odvetví poľnohospodárstva mala zaznamenať ako medzispotreba v odvetví poľnohospodárstva (porovnaj ESA 2010, kapitola 14). k) Iné tovary a služby
k) Položky nezahrnuté do medzispotreby.
3. Oceňovanie medzispotreby
|
D. |
TVORBA HRUBÉHO KAPITÁLU
|
III. DISTRIBUČNÉ TRANSAKCIE A INÉ TOKY
A. DEFINÍCIA
3.001. |
Distribučné transakcie sú transakcie:
—
ktoré distribuujú pridanú hodnotu vytvorenú výrobou medzi pracovnú silu, kapitál a všeobecnú vládu,
—
ktoré zahŕňajú prerozdelenie príjmu a bohatstva.
|
3.002. |
►M6 ESA 2010 ◄ rozlišuje bežné prevody a prevody kapitálu, pričom prevody kapitálu predstavujú skôr prerozdelenie úspor a bohatstva ako prerozdelenie príjmu. |
3.003. |
Vzhľadom na to, že EÚP sú účty pre odvetvie, v tejto kapitole sú opísané iba určité distribučné transakcie. Najdôležitejšie sú tie, ktoré sú zaznamenané na distribučných účtoch prvotného príjmu, obzvlášť vytváranie príjmového účtu a podnikateľského príjmového účtu (porovnaj následnosť účtov EÚP, 1.38. až 1.48.). V prípade vytvárania príjmového účtu sa tieto distribučné transakcie týkajú iných daní z výroby, iných dotácií na výrobu a miezd zamestnancov. Pre podnikateľský príjmový účet zodpovedajú určitým druhom príjmu z majetku (hlavne z prenájmu pôdy, úroku a príjmu z majetku pripisovaného vlastníkom poistiek). Účet tiež zaznamenáva distribučné transakcie zodpovedajúce pomoci na investície a iné prevody kapitálu na kapitálovom účte. |
3.004. |
Nezahŕňajú niektoré distribučné transakcie týkajúce sa určitého príjmu z majetku (hlavne dividend a iných príjmov rozdeľovaných korporáciami), bežných daní z príjmu a bohatstva atď. Zaznamenávanie týchto transakcií je štatisticky uskutočniteľné a významné, iba keď sa berú do úvahy zoskupenia inštitucionálnych jednotiek, t. j. sektory a podsektory (porovnaj 1.06.) |
B. VŠEOBECNÉ PRAVIDLÁ
1. Referenčné obdobie
3.005. |
Referenčné obdobie pre EÚP je kalendárny rok. |
2. Jednotky
3.006. |
Hodnoty by sa mali vyjadrovať v miliónoch jednotiek národnej meny. |
3. Čas zaznamenávania distribučných transakcií
3.007. |
Ako už bolo vysvetlené v 2.008., ►M6 ESA 2010 ◄ zaznamenáva distribučné transakcie podľa časového rozlíšenia, t. j. v čase, keď hospodárska hodnota, splatná čiastka alebo pohľadávka vznikne, je prevedená alebo zrušená alebo zanikne, a nie v momente, keď sa skutočne uskutoční platba. Táto zásada zaznamenávania (založená na právach a povinnostiach) sa uplatňuje na všetky toky bez ohľadu na to, či sú to peňažné toky alebo či k nim dochádza medzi jednotkami alebo v jednej jednotke. Z praktických dôvodov by však mohli byť odôvodnené určité výnimky. |
3.008. |
Časy zaznamenávania rôznych typov distribučných transakcií sú tieto: |
a) |
Mzdy zamestnancov
|
b) |
Dane a dotácie na výrobu
|
c) |
Príjem z majetku
|
d) |
Prevody kapitálu
|
4. Všeobecné poznámky týkajúce sa pridanej hodnoty
3.013. |
Pridaná hodnota je vyrovnávacia položka výrobného účtu. Je to rozdiel medzi hodnotou produkcie a hodnotou medzispotreby (bez ohľadu na použitú koncepciu produkcie, pretože medzispotreba sa mení v súlade s ňou). Je to kľúčová položka v zisťovaní produktivity hospodárstva alebo odvetvia. Môže sa účtovať ako hrubá pridaná hodnota alebo ako čistá pridaná hodnota, t. j. pred alebo po odpočítaní spotreby základných prostriedkov. Čistá pridaná hodnota je jediným zdrojom vo vytváraní príjmového účtu. V súlade s metódou oceňovania produkcie (základná cena) a medzispotreby (nákupné ceny) sa čistá pridaná hodnota meria základnými cenami. |
3.014. |
Odpočítaním iných daní z výroby od pridanej hodnoty pri základných cenách a pripočítaním iných dotácií na výrobu sa získa pridaná hodnota pri nákladoch výrobných faktorov. Čistá pridaná hodnota pri faktoroch výrobných nákladov predstavuje príjem výrobných faktorov. |
C. MZDA ZAMESTNANCOV
(porovnaj ESA 2010, 4.02 až 4.13)
3.015. |
►M6 Odmeny zamestnancov sú definované ako celkové odmeny v hotovosti alebo v naturáliách, ktoré platí zamestnávateľ zamestnancovi za prácu, ktorú vykoná zamestnanec počas účtovného obdobia (porovnaj ESA 2010, 4.02). ◄ Zahŕňa:
—
hrubé mzdy a platy (v hotovosti/v naturáliách),
—
sociálne príspevky zamestnávateľa (skutočné a pripisované).
|
3.016. |
Hrubé mzdy a platy v hotovosti zahŕňajú tieto zložky:
a)
priame základné mzdy a platy (splatné v pravidelných intervaloch);
b)
zvýšené sadzby za prácu nadčas, nočnú alebo víkendovú prácu, prácu obzvlášť namáhavého charakteru atď.;
c)
životné náklady a príspevky na bývanie;
d)
príplatky ku mzdám ako sú vianočné, koncoročné, dovolenkové alebo výkonnostné odmeny a príplatky pre vyššie triedy;
e)
príspevky na dopravu do práce a z práce ( 35 );
f)
náhrady za mzdy, ktoré neboli v skutočnosti odpracované, platené dovolenky;
g)
provízie, sprepitné, poplatku za obsluhu;
h)
iné dávky alebo príležitostné platby spojené s celkovými výsledkami spoločnosti ako súčasť programov podieľania sa na zisku;
i)
platby zamestnávateľov prispievajúce k tvorbe aktív zo strany zamestnancov;
j)
odstupné zamestnancov pri odchode z podniku, pokiaľ sa platby neuskutočňujú podľa kolektívnej zmluvy;
k)
príspevky na bývanie, ktoré zamestnávatelia vyplácajú v hotovosti svojím zamestnancom. |
3.017. |
Je potrebné zdôrazniť, že údaje, ktoré sa majú zaznamenávať, sú hrubé mzdy a platy, vrátane daní zo miezd a platov a akýchkoľvek vyšších sadzieb týchto daní a príspevkov na sociálne zabezpečenie zamestnancov. V prípadoch, v ktorých zamestnávatelia vyplácajú zamestnancom čisté mzdy a platy, by sa preto mali zvýšiť o hodnotu týchto položiek. |
3.018. |
Hrubé mzdy a platy v naturáliách zahŕňajú tovary a služby, ktoré zamestnávatelia poskytujú svojím zamestnancom bezplatne alebo za znížené ceny na použitie pre zamestnancov a ich rodiny a, ak si tak želajú, na uspokojenie ich potrieb. Nemusia nevyhnutne figurovať vo výrobnom procese. Ich hodnota je hodnotou výhody, ktorú predstavujú: hodnoty tovarov, ak sú poskytované bezplatne, alebo rozdielu medzi naostatok menovanou hodnotou a platbami zamestnancom, ak sú poskytované za znížené ceny. Tieto položky, ktoré majú značný význam v EÚP, zahŕňajú tieto zložky:
a)
poľnohospodárske výrobky poskytované zamestnancom bezplatne alebo za znížené ceny ako odmena ( 36 );
b)
ubytovacie služby vyrobené na vlastný účet a poskytované zamestnancom bezplatne alebo za znížené ceny ( 37 );
c)
výrobky a služby nakupované zamestnávateľmi za predpokladu, že tieto nákupy spĺňajú definíciu miezd v naturáliách (t. j. keď nepredstavujú medzispotrebu). Predovšetkým doprava zamestnancov medzi ich pracoviskom a domovom je súčasťou ich miezd v naturáliách, pokiaľ sa cesty uskutočňujú v čase zamestnania. Táto kategória zahŕňa nakúpené ubytovacie služby a detské jasle atď. (porovnaj ESA 2010, 4.05). |
3.019. |
Mzdy a platy v naturáliách by mali byť oceňované ich základnou cenou alebo nákupnou cenou (v závislosti od toho, či položky vyrobila jednotka alebo boli nakúpené zvonku. |
3.020. |
Naopak, hrubé mzdy a platy nezahŕňajú výdaje zamestnávateľov, ktoré sú v ich vlastný prospech a vznikli v záujme zamestnávateľa. K príslušným položkám, okrem iného, patria: príspevky na výdaje na cestovné, odlúčenie, sťahovanie alebo úhrada týchto výdajov, ktoré vzniknú zamestnancom v priebehu plnenia ich povinností, výdaje na uspokojovanie osobných potrieb, ktoré vznikli zamestnancom v prospech podniku, a výdaje na poskytovanie služieb na pracovisku (napr. športové a rekreačné zariadenia). Podobne platby v hotovosti vyplácané zamestnávateľmi ich zamestnancom na nákup nástrojov alebo špeciálnych odevov (vrátane čiastok, ktoré sú zamestnanci povinní na základe zmluvy venovať na také účely) nie sú súčasťou hrubých miezd a platov zaradených pod túto položku. ►M6 Všetky tieto položky sa zaznamenávajú v medzispotrebe zamestnávateľov (porovnaj ESA 2010, 4.07). ◄ |
3.021. |
Sociálne príspevky zamestnávateľov zahŕňajú hodnotu príspevkov sociálneho zabezpečenia, ktoré platia zamestnávatelia, aby zabezpečili, že ich zamestnanci sú zahrnutí do sociálneho zabezpečenia (okrem sociálnych príspevkov zamestnancov odpočítavaných pri zdroji z hrubých miezd alebo platov (porovnaj 3.017.). Tieto príspevky môžu byť skutočné alebo pripisované. |
3.022. |
Skutočné sociálne príspevky predstavujú platby uskutočnené zamestnávateľmi, vrátane zákonných, zmluvných alebo dobrovoľných príspevkov, prostredníctvom poistenia proti rizikám a sociálnej núdzi. Tieto sociálne príspevky sa uhrádzajú poisťovniam (správam sociálneho zabezpečenia alebo súkromných poisťovniam). I keď sa uhrádzajú priamo poisťovniam, považujú sa za zložku mzdy zamestnancov, pretože sa predpokladá, že zamestnanci obdržia príspevky a potom ich zaplatia poisťovniam. |
3.023. |
Imputované sociálne príspevky zamestnávateľov predstavujú protihodnotu ostatných dávok sociálneho poistenia, ktoré vypláca priamo zamestnávateľ svojim zamestnancom alebo bývalým zamestnancom a ostatným oprávneným osobám bez zapojenia poisťovne alebo samostatného penzijného fondu ( 38 ) (porovnaj ESA 2010, 4.10). Tieto príspevky sa zaznamenávajú počas obdobia, v ktorom sa vykonáva práca (ak sú protihodnotou povinných sociálnych dávok) alebo keď sa poskytujú dávky (ak sú protihodnotou dobrovoľných sociálnych dávok). Imputované sociálne príspevky zamestnávateľov sú rozdelené do týchto dvoch kategórií: a) imputované príspevky zamestnávateľov do dôchodkového systému a b) iné imputované príspevky zamestnávateľov ako imputované príspevky do dôchodkového systému (ESA 2010, 4.10 and 4.97). |
3.024. |
Je potrebné zdôrazniť, že v EÚP, ak sú výrobné jednotky súkromnými podnikmi, mzda zamestnancov nezahŕňa odmenu za prácu, ktorú vykonáva v podniku vlastník alebo neodmeňovaní členovia jeho rodiny; tieto osoby sa podieľajú na kombinovanom príjme, ktorý je bilanciou vytvárania príjmového účtu pre súkromné podniky. Ak sú však výrobné jednotky súčasťou korporácie (porovnaj 5.09. a 5.10.), všetky odmeny sa musia zaznamenávať ako mzdy zamestnancov. |
D. DANE Z VÝROBY A DOVOZOV
(porovnaj ESA 2010, 4.14 až 4.29)
3.025. |
Dane z výroby a dovozov sú povinné, nevratné platby v hotovosti alebo v naturáliách, ktoré ukladá všeobecná vláda alebo inštitúcie Európskej únie v súvislosti s výrobou a dovozom tovarov a služieb, zamestnávaním pracovných síl, vlastníctvom alebo využívaním pôdy, budov alebo iných aktív využívaných vo výrobe. ►M6 Tieto dane sa platia bez ohľadu na dosiahnutý zisk (porovnaj ESA 2010, 4.14). ◄ |
3.026. |
Dane z produkcie a dovozu sa delia na:
—
dane z produktov (D.21):
—
dane typu DPH (D.211),
—
dane z dovozu a dovozné clá okrem DPH (D.212) a
—
dane z produktov okrem DPH a daní z dovozu (D.214)
—
ostatné dane z produkcie (D.29)
|
1. |
Dane z výrobkov
|
2. |
Spracovanie DPH
|
3. |
Iné dane z výroby
|
E. DOTÁCIE
(porovnaj ESA 2010, 4.30 až 4.40)
3.051. |
Dotácie sú bežné neopätované platby, ktoré poskytuje všeobecná vláda alebo inštitúcie Európskej únie tuzemským výrobcom s cieľom ovplyvniť ich úrovne výroby, ich ceny alebo náhradu výrobných faktorov. Iní netrhoví výrobcovia môžu dostať iné dotácie na výrobu iba vtedy, ak tieto platby závisia od všeobecných nariadení uplatniteľných na trhových, ako aj netrhových výrobcov. ►M6 Podľa konvencie sa subvencie na produkty nezaznamenávajú v inej netrhovej produkcii (P.13) (porovnaj ESA 2010, 4.30). ◄ |
3.052. |
Subvencie sa členia na:
—
subvencie na produkty (D.31):
—
subvencie na dovoz (D.311),
—
ostatné subvencie na produkty (D.319) a
—
ostatné subvencie na produkciu (D.39).
|
1. |
Dotácie na výrobky
|
2. |
Iné dotácie na výrobu
|
F. PRÍJEM Z MAJETKU
(porovnaj ESA 2010, 4.41 až 4.76)
1. Definícia
3.070. |
Dôchodok z majetku je dôchodok, ktorý dostáva vlastník finančného aktíva alebo hmotného neprodukovaného aktíva za poskytnutie finančných prostriedkov inej inštitucionálnej jednotke alebo za poskytnutie možnosti disponovať s hmotnými neprodukovanými aktívami tejto jednotke (ESA 2010, 4.41). |
3.071. |
ESA 2010 klasifikuje dôchodky z majetku takto:
—
úroky (D.41),
—
rozdelené dôchodky korporácií (dividendy a výbery z dôchodkov kvázikorporácií) (D.42),
—
reinvestované zisky z priamych zahraničných investícií (D.43),
—
ostatné investičné dôchodky (D.44): investičné dôchodky patriace držiteľom poistiek (D.441), investičné dôchodky splatné pri nároku na dôchodok (D.442), investičné dôchodky patriace akcionárom fondov kolektívneho investovania (D.443),
—
renta (D.45).
|
3.072. |
EÚP sa zaoberajú iba príjmom z majetku, ktorý sa zaúčtováva na podnikateľskom príjmovom účte (porovnaj následnosť účtov, 1.38. až 1.48.). Tento účet zaznamenáva na strane zdrojov príjmy, ktoré obdržali jednotky ako výsledok ich priamej účasti vo výrobnom procese (prevádzkový zisk/zmiešaný príjem) a prijatý príjem z majetku. Na strane spôsobov použitia zaznamenáva splatný príjem z majetku spojený s poľnohospodárskymi činnosťami (a neoddeliteľnými nepoľnohospodárskymi druhotnými činnosťami). Všeobecne povedané, podnikateľský príjmový účet sa môže vypočítavať iba pre inštitucionálne sektory, i keď sa môže vypočítavať aj pre odvetvie, ak sa dá určitý príjem z majetku pripísať miestnym JHČ. |
3.073. |
Iba tri druhy dôchodkov z majetku môžu mať význam pre EÚP:
—
úroky (D.41), renta (D.45) a investičné dôchodky patriace držiteľom poistiek (D.441).
|
2. Úroky
(ESA 2010, 4.42 – 4.52)
3.074. |
Úroky sú poplatky splatné z kapitálovej pôžičky. Zahŕňa platby, ktoré sa majú uskutočňovať v určitých intervaloch, stanovené vopred ako percento (pevné alebo inak stanovené) z hodnoty pôžičky. V EÚP je úrok opakom pôžičiek poskytovaných s cieľom uspokojiť potreby poľnohospodárskych podnikov (napríklad v súvislosti s nadobudnutím pôdy, budov, strojov, dopravných prostriedkov alebo iných zariadení, dokonca aj keď sa tieto využívajú v kontexte neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností). |
3.075. |
Úrok tiež zahŕňa platby týkajúce sa prenájmu základných prostriedkov na ich využívanie v poľnohospodárstve (prípadne vrátane pôdy). Do platby úroku je zahrnutá iba časť predstavujúca nájomné (považuje sa za pripísanú pôžičku, ktorú prenajímateľ poskytol nájomcovi) (kapitálová časť sa zaznamenáva na finančnom účte). |
3.076. |
Je potrebné poznamenať, že pod touto položkou sa nezaznamenáva pomyselný úrok z vlastného kapitálu v poľnohospodárskych podnikoch: objavuje sa ako zložka príjmu poľnohospodárskeho podniku (porovnaj 5.06.). Podobne čiastka, ktorá sa má zaznamenávať ako splatný úrok, zahŕňa dotácie úrokových sadzieb pre poľnohospodárstvo. |
3.077. |
►M6 Zaznamenávajú sa aj úroky, ktoré v súvislosti s poľnohospodárskymi činnosťami dostávajú jednotky patriace do poľnohospodárskych korporácií. Úrok prijatý podnikmi jednotlivcov nepatrí do podnikateľského dôchodku odvetvia poľnohospodárstva, pretože sa predpokladalo, že väčšina úročených aktív nie je spojená s poľnohospodárskou činnosťou jednotiek a pretože je veľmi ťažké rozlišovať rodinné aktíva od aktív využívaných vo výrobe ( 45 ). ◄ |
3.078. |
Úrok sa zaznamenáva v súlade so zásadou časového rozlíšenia, t. j. ako nahromadený úrok (nie ako zaplatený úrok). |
3.079. |
Keďže hodnota služieb poskytovaných finančnými sprostredkovateľmi sa priraďuje rôznym zákazníkom, skutočné poskytnuté alebo prijaté úrokové platby finančných sprostredkovateľov sa musia očistiť o marže, ktoré predstavujú implicitné poplatky finančných sprostredkovateľov. Odhadovaná hodnota týchto nákladov by sa mala odpočítať od úroku zaplateného dlžníkmi finančným sprostredkovateľom a pripočítať k úroku prijatému vkladateľmi. ►M6 Náklady sa považujú za odmenu za služby poskytnuté finančnými sprostredkovateľmi ich klientom, a nie za úrokové platby [pozri 2.107.1 a 2.108 písm. i)]; (ESA 2010, 4.51). ◄ |
3. Renta (z pôdy a podzemných zdrojov)
(ESA 2010, 4.72 – 4.76)
3.080. |
►M6 Renta zodpovedá sume zaplatenej vlastníkovi neprodukovaných hmotných aktív (pôda a podzemné zdroje) za poskytnutie aktív inej jednotke. ◄ V EÚP táto položka zodpovedá hlavne nájomnému z pôdy, ktoré platia nájomníci vlastníkom pôdy ( 46 ). |
3.081. |
Ak vlastník platí určité poplatky priamo spojené s poľnohospodárskou činnosťou (majetková daň, náklady na udržiavanie pôdy atď.), nájomné, ktoré sa má zaznamenávať, by v súlade s tým malo byť znížené. Tieto poplatky sa účtujú ako iné dane z výroby (v prípade majetkovej dane) alebo ako medzispotreba (v prípade udržiavania pôdy). |
3.082. |
Nájomné z pôdy nezahŕňa prenájmy budov alebo obytných budov, ktoré sa na nej nachádzajú; tieto prenájmy sa považujú za platbu za trhovú službu, ktorú poskytuje vlastník nájomcovi budovy alebo obydlia, a majú sa zaznamenávať na účtoch ako medzispotreba služieb alebo ako výdaje na konečnú spotrebu (účty domácností) v závislosti od typu jednotky nájomcu. Ak nie je objektívny podklad pre rozdelenie platby medzi nájomné z pôdy a nájomné z budov, ktoré sa na nej nachádzajú, celá čiastka sa potom zaznamenáva ako nájomné z pôdy. ►M6 Toto pravidlo je upravenou verziou odporúčania ESA (porovnaj ESA 2010, 4.73.) ( 47 ). ◄ |
3.083. |
Pod touto položkou by sa malo zaznamenávať všetko nájomné z pôdy, či už sa pôda prenajíma na menej, alebo viac ako jeden rok. |
3.084. |
Nájomné nezahŕňa:
—
nájomnú hodnotu obytných priestorov obsiahnutú v týchto budovách; je to odmena za trhovú službu, ktorá je zložkou súkromnej spotreby (t. j. nájomník platí nájomné z jeho čistého zostatkového príjmu),
—
nájomné platené za profesionálne využívanie neobytných budov (porovnaj 2.108. písm. a)),
—
odpisy budov,
—
bežné výdaje na údržbu budov (porovnaj 2.106.),
—
majetková daň (porovnaj 3.048. písm. a)),
—
výdavky súvisiace s poistením budov (porovnaj 2.108. písm. g)).
|
3.085. |
V prípade pôdy a budov, ktoré používa vlastník, nie je potrebné účtovať pomyselné nájomné. Nájomné zodpovedajúce nevyrobeným nehmotným majetkom, ako sú napríklad patentované aktíva a výrobné práva (mliečne kvóty), by sa malo zaznamenávať ako medzispotreba (porovnaj 2.108. písm. n)). |
4. Investičné dôchodky patriace držiteľom poistiek (nezahrnuté do EÚP)
3.086. |
►M6 Investičné dôchodky patriace držiteľom poistiek zodpovedajú celkovým prvotným dôchodkom z investícií poistnotechnických rezerv a penzijných fondov (porovnaj ESA 2010, 4.68). ◄ Tieto technické rezervy sa spracovávajú ako aktíva, ktoré patria poistenému. ►M6 ESA 2010 ◄ stanovuje, aby výpočet podnikateľského príjmu zahŕňal ako zdroje príjmy získané z investovania poistných technických rezerv. Tento príjem sa pripisuje poistenému ako príjem z majetku pripisovaný vlastníkom poistiek. Neskôr uvedený sa potom spracováva, ako by bol vrátený poisťovniam vo forme dodatočného poistného, pretože v praxi poisťovne tento príjem zadržiavajú (porovnaj ►M6 ESA 2010 ◄ , 4.69.). |
3.087. |
►M6 Investičné dôchodky patriace držiteľom poistiek nie sú zahrnuté do EÚP. ◄ V skutočnosti, aby bol významný, zisťovanie príjmu z poľnohospodárskej činnosti by malo:
—
zahŕňať všetky toky týkajúce sa neživotného poistenia (hodnota služby, príjem pripisovaný vlastníkom poistiek, čisté poistné a nároky): v takom prípade sa zisťovaný príjem objaví po popísaní všetkých prerozdeľovacích transakcií (medzi vlastníkmi poistiek a poisťovňami a medzi obdobiami) spojených s neživotným poistením alebo
—
brať do úvahy iba hodnotu služby (ktorá bola presne nadobudnutá od poisťovne (porovnaj 2.108. písm. g)): v tomto prípade sa zisťovaný príjem objaví pred opísaním všetkých týchto prerozdeľovacích transakcií.
Pre EÚP bolo vybrané druhé riešenie. |
G. PREVODY KAPITÁLU
(porovnaj ESA 2010, 4.145 až 4.167)
3.088. |
Jediné prevody kapitálu zaznamenané v EÚP sú nevyrovnané prevody kapitálu, t. j. investičné dotácie a iné prevody kapitálu. Tieto distribučné transakcie sú zaznamenané na kapitálovom účte (porovnaj 1.41. a 1.48.). |
1. |
Investičné dotácie
|
2. |
Iné prevody kapitálu
|
H. SPOTREBA FIXNÉHO KAPITÁLU
(porovnaj ESA 2010, 3.139 až 3.145)
3.098. |
Predvídateľné opotrebenie a zastarávanie investičného majetku v priebehu účtovného obdobia predstavuje náklady, ktoré sú implicitné dovtedy, kým položka nie je nahradená novou akvizíciou. Toto opotrebenie a zastarávanie sa meria spotrebou fixného kapitálu. Jej zaradenie pod „použitia“ na výrobnom účte umožňuje, aby boli výdaje na tvorbu fixného kapitálu rozdelené na celé obdobie používania. |
3.099. |
Ak je životnosť investičného majetku dlhšia ako jeden rok, spotreba fixného kapitálu predstavuje čiastku fixného kapitálu spotrebovaného vo výrobnom procese počas účtovného obdobia v dôsledku bežného opotrebenia a predvídateľného zastarávania ( 48 ). Ak na druhej strane používané investičné majetky majú životnosť menej ako jeden rok, opotrebenie sa zaznamenáva ako medzispotreba. |
3.100. |
Všetky investičné majetky (t. j. výrobky) sú predmetom spotreby fixného kapitálu (i keď sa v konkrétnych prípadoch vyžaduje určitá flexibilita, porovnaj 3.105.). Týka sa to hmotného a nehmotného základného majetku, dôležitých zlepšení nevyrobených aktív a nákladov spojených s prevodom vlastníctva. Spotreba fixného kapitálu sa nezapočítava pre zásoby ani pre rozpracované výrobky, ani pre nevyrobené aktíva ako je pôda, podzemné ložiská a patentované aktíva. |
3.101. |
Spotreba fixného kapitálu je iba jednou zložkou zmeny hodnoty aktív [spolu s THFK, inými zmenami v objeme a nominálnymi ziskami podniku (mínus straty); porovnaj 2.134.]. Predovšetkým spotreba fixného kapitálu nezahŕňa iné zmeny v objeme aktív (iné ako zmeny v dôsledku THFK):
—
mimoriadne straty v dôsledku katastrof (zemetrasenia, vojna, sucho, epidémie atď.),
—
nepredvídateľné zastaranie, ktoré predstavuje rozdiel medzi rezervami v spotrebe fixného kapitálu na bežné opotrebenie a skutočnými stratami, náhodné udalosti, ktoré spôsobili väčšie odpisy než s akými sa počítalo na základe očakávanej spotreby fixného kapitálu,
—
zmeny v klasifikácii základného majetku, t. j. zmeny v jeho hospodárskom využití tak, ako v prípade farmárskej pôdy alebo budov premenených na súkromné účely alebo iné hospodárske účely.
|
3.102. |
Spotreba fixného kapitálu, ktorá sa musí odlišovať od odpisov vypočítavaných na fiškálne účely a tých, ktoré sa objavujú v podnikových účtoch, by sa mala oceňovať na základe zásob investičného majetku a (priemernej) pravdepodobnej životnosti rôznych kategórií príslušných tovarov. Ak nie sú k dispozícii žiadne informácie o zásobách investičného majetku, odporúča sa, aby sa vypočítavali pomocou metódy stálych zásob a aby sa oceňovala ich nadobúdacia cena v referenčnom období (t. j. reprodukčná hodnota aktív počas referenčného roka a nie na základe historickej hodnoty). Reprodukčná hodnota sa zisťuje z cien, ktoré musia zaplatiť vlastníci počas akéhokoľvek referenčného obdobia za nahradenie investičného majetku novým, ktorý ho čo najviac pripomína. Je nevyhnutné postupovať takýmto spôsobom, aby bolo možné správne vypočítať čistý domáci produkt. |
3.103. |
Spotreba fixného kapitálu sa vypočítava pomocou metódy lineárnych odpisov, t. j. pripisovaním hodnoty príslušného investičného majetku rovnomerne počas obdobia, v ktorom sa používa. Miera odpisov je definovaná vzorcom 100/n, v ktorom „n“ predstavuje pravdepodobnú životnosť tejto kategórie v rokoch („n“ sa môže v jednotlivých krajinách líšiť a môžu tu byť aj časové rozdiely). Miera odpisu môže byť v určitých prípadoch geometrická. Pokiaľ ide o používanie platnej reprodukčnej ceny a pevnej miery spotreby fixného kapitálu, spotreba fixného kapitálu sa z roka na rok mení, pokiaľ nákupné ceny nezostanú nezmenené počas celej bežnej životnosti aktíva. |
3.104. |
Spotreba fixného kapitálu vo forme nákladov spojených s prevodom vlastníctva vyrobených hmotných a nehmotných aktív by sa mala vypočítavať na základe priemernej životnosti, bežne stanovenej na jeden rok. |
3.105. |
Spotreba fixného kapitálu v zvieratách zodpovedá predpokladanému poklesu v úžitkovosti zvierat, pokiaľ sa používajú na výrobné účely (mlieko, vlna atď.), ktorý sa odráža v súčasnej hodnote budúceho príjmu dosiahnuteľného z týchto zvierat. Nakoľko hodnota budúceho príjmu z úžitkových zvierat časom klesá, zvieratá sa stanú predmetom spotreby fixného kapitálu. Vzhľadom na praktické ťažkosti spojené s vypočítavaním spotreby základných prostriedkov pre tento typ aktíva sa však uvažovalo, že spotreba fixného kapitálu by sa nemala vypočítavať pre úžitkové zvieratá. Rozhodnutie nezačleniť zvieratá do tejto kalkulácie vychádzalo z týchto úvah:
—
odpis, pokiaľ ide o úžitkovosť a hospodársku hodnotu, je spojený s vekom, ale nie je jeho priamou, pravidelnou a nepretržitou funkciou, tak ako to inak bezpodmienečne platí pre odpis,
—
odstránenie zvierat z úžitkového stáda môže byť funkciou hospodárskeho prostredia (zmeny v cenách dosiahnuteľných za zabité zvieratá a v cenách krmív pre zvieratá atď.)
|
3.106. |
I keď tieto úvahy nie sú prekážkou pre vypočítanie spotreby fixného kapitálu pre hospodárske zvieratá, spôsobujú, že sa tieto výpočty stávajú veľmi zložitými, pokiaľ ide o vhodné definície priemernej životnosti a mier spotreby fixného kapitálu. Inak by bolo ťažké zabezpečiť zhodu medzi predpovedaným a skutočným priemerným odpisom zvierat. ►M6 Tento postup zabezpečuje aj kompatibilitu medzi EÚP a ESA 2010 (porovnaj ESA 2010, 3.140) a mikroekonomickými účtami informačnej siete poľnohospodárskeho účtovníctva a umožňuje obísť potrebu rozlišovať medzi hospodárskymi zvieratami, ktoré majú charakter fixného kapitálu, a zvieratami, ktoré majú charakter zásob. ◄ |
IV. SPOTREBA PRÁCE V POĽNOHOSPODÁRSTVE
4.01. |
Zamestnanosť v poľnohospodárstve sa vzťahuje na všetky osoby — zamestnancov a samostatne zárobkovo činné — poskytujúce prácu odmeňovanú pevným platom a prácu neodmeňovanú pevným platom tuzemským jednotkám vykonávajúcim charakteristické činnosti (poľnohospodárske a neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti) odvetvia poľnohospodárstva EÚP. Do zamestnanosti v poľnohospodárstve sú zaradené všetky osoby v dôchodkovom veku, ktoré naďalej pracujú v poľnohospodárskom podniku. Nie sú tu zaradené osoby, ktoré neukončili povinnú školskú dochádzku. |
4.02. |
Zamestnanci sú definovaní ako všetky osoby, ktoré na základe dohody pracujú pre inú tuzemskú inštitucionálnu jednotku (ktorá je poľnohospodárskou jednotkou) a dostávajú odmenu (zaznamenávanú ako mzda zamestnancov, porovnaj oddiel V kapitoly III). Spotreba práce, ktorú poskytujú zamestnanci, sa uvádza ako spotreba práce odmeňovaná pevným platom. Práca pracovníkov, ktorí nie sú členmi rodiny, je obvykle klasifikovaná ako spotreba práce odmeňovaná pevným platom. Ak je poľnohospodárska jednotka organizovaná ako bežná spoločnosť (porovnaj 5.09.), všetka vykonaná spotreba práce je klasifikovaná ako spotreba práce odmeňovaná pevným platom. |
4.03. |
Samostatne zárobkovo činné osoby sú definované ako osoby, ktoré sú jedinými vlastníkmi alebo spoločnými vlastníkmi podnikov nezapísaných do podnikového registra, v ktorých pracujú. Spotreba práce, ktorú poskytujú samostatne zárobkovo činné osoby, sa uvádza ako spotreba práce neodmeňovaná pevným platom. Členovia rodiny vlastníka, ktorí nedostávajú mzdu, ktorá je vopred určená a vypočítaná podľa ich skutočnej práce, sú klasifikovaní ako samostatne zárobkovo činní. |
4.04. |
V prípade špecifických spoločností (porovnaj oddiel B kapitoly V) sa spotreba práce pracovníkov spracováva tým istým spôsobom ako v podnikoch nezapísaných do podnikového registra (jediní vlastníci). Riaditelia/akcionári majú podiel na zmiešanom príjme jednotky (spotreba práce neodmeňovaná pevným platom), zatiaľ čo ich zamestnanci dostávajú odmenu (spotreba práce odmeňovaná pevným platom). |
4.05. |
Celkový počet odpracovaných hodín predstavuje súhrnný počet hodín skutočne odpracovaných ako zamestnanec alebo ako samostatne zárobkovo činná osoba pre tuzemské poľnohospodárske jednotky počas účtovného obdobia. |
4.06. |
►M6 Opis toho, čo zahŕňajú a nezahŕňajú celkové odpracované hodiny, možno nájsť v ESA 2010 (11.27. a 11.28.). ◄ Celkový počet odpracovaných hodín nezahŕňa prácu pre súkromnú domácnosť vlastníka alebo manažéra. |
4.07. |
Ročné pracovné jednotky (RPJ) sú definované ako ekvivalent hlavného zamestnania (zodpovedajúci počtu ekvivalentov zamestnaní na plný pracovný úväzok), t. j. ako celkový počet odpracovaných hodín vydelený priemerným ročným počtom odpracovaných hodín v zamestnaniach na plný pracovný úväzok na hospodárskom území. |
4.08. |
Jedna osoba nemôže predstavovať viac ako jednu RPJ. Toto obmedzenie platí dokonca aj vtedy, ak niekto pracuje v odvetví poľnohospodárstva viac, ako je počet hodín vymedzujúcich plný pracovný úväzok. |
4.09. |
Spotreba práce v poľnohospodárstve osôb, ktoré pracujú menej ako na plný úväzok v poľnohospodárskych podnikoch, sa vypočítava ako koeficient počtu hodín skutočne odpracovaných (za týždeň alebo za rok) v zamestnaní na plný pracovný úväzok. |
4.10. |
Počet hodín skutočne odpracovaných v zamestnaní na plný úväzok nie je nevyhnutne rovnaký pre všetky kategórie práce. Je možné, že počet hodín zahŕňajúci plný pracovný úväzok používaný pre samostatne zárobkovo činné osoby je väčší, ako sa používa pre zamestnancov. Pretože v druhom prípade je maximálny počet hodín, ktoré majú byť odpracované, stanovený v zmluve. |
4.11. |
Počet hodín, ktoré osoba odpracuje, sa neupravuje koeficientom kvôli veku (t. j. menej ako 16 rokov a viac ako 65) alebo pohlaviu. Musí sa uplatňovať rovnosť. „Plný úväzok“ je stanovený počtom odpracovaných hodín, a nie ako hodnotenie vyrobeného množstva a/alebo kvality. |
4.12. |
Pokiaľ nie sú dôvody na uprednostňovanie alternatívnych zdrojov, RPJ predstavujúca prácu na plný úväzok v poľnohospodárstve by mala vychádzať zo súčasnej definície štruktúry poľnohospodárskych podnikov v prehľadoch spoločenstva, a to ako minimálny počet hodín, ktoré vyžadujú vnútroštátne ustanovenia upravujúce pracovné zmluvy. Ak neuvádzajú počet hodín za rok, potom sa ako minimálny údaj berie 1800 hodín (225 pracovných dní po 8 hodín za deň). |
V. UKAZOVATELE PRÍJMU V POĽNOHOSPODÁRSTVE
5.01. |
Jedným z hlavných cieľov EÚP je zisťovanie príjmu v poľnohospodárstve a zmien v ňom. |
A. |
DEFINÍCIA PRÍJMU A VYROVNÁVACÍCH POLOŽIEK
|
B. |
SPRACOVANIE PRÍJMU JEDNOTIEK ORGANIZOVANÝCH AKO SPOLOČNOSTI
|
C. |
DEFINÍCIA UKAZOVATEĽOV PRÍJMU V POĽNOHOSPODÁRSTVE
|
D. |
AGREGÁCIA UKAZOVATEĽOV PRÍJMU PRE EURÓPSKU ÚNIU
|
E. |
DEFLÁCIA UKAZOVATEĽOV PRÍJMU
|
VI. OCEŇOVANIE EÚP PRI STÁLYCH CENÁCH
A. CENOVÉ A OBJEMOVÉ MIERY
(porovnaj ESA 2010, kapitola 10)
6.01. |
Na účely hospodárskej analýzy, pri sledovaní toho, ako sa menia hodnoty, je užitočné rozlišovať medzi zmenami hodnôt v dôsledku zmien v objeme a zmenami v dôsledku zmien v cenách. ►M6 ESA 2010 (10.13 až 10.23) jednoznačne stanovuje, že cenová zložka by mala zahŕňať iba zmeny týkajúce sa cien a že všetky iné zmeny by mali byť zahrnuté do objemovej zložky. ◄ Preto sa rozdiely v kvalite medzi výrobkami (fyzikálne vlastnosti, typy odbytu v malom) majú brať do úvahy ako objemové a nie ako cenové zmeny. |
6.02. |
Pre mnohé tovary a služby existuje niekoľko odchýlok, ktoré sa líšia kvalitou. ►M6 ESA 2010 ◄ definuje niekoľko faktorov, ktoré spôsobujú rozdiely v kvalite, ale pre EÚP sú najdôležitejšie tie, ktoré sú spojené s fyzikálnymi vlastnosťami. Uznáva, že v definícii daného produktu môžu byť fyzikálne rozdiely, ktoré znamenajú, že fyzikálne jednotky (napr. jedna tona) nie sú identické v hospodárskom zmysle. Príkladom sú dve tony zrna predaného v dvoch za sebou nasledujúcich rokoch. V roku jedna je všetko zrno mlynárskej kvality, v roku dva menej ako polovica je mlynárskej kvality, zvyšok je predaný na krmivo. Znamená to, že priemerná kvalita zrna klesla. ►M6 Iný rozdiel v kvalite dôležitý pre EÚP je rozdiel spojený s posunom v predaji produktu medzi dvomi trhmi s odlišnými cenami, napr. domácim a zahraničným, priemyselným použitím a predajom spotrebiteľom (porovnaj ESA 2010, 10.13 až 10.18). ◄ |
6.03. |
Ukazovatele objemu a ceny použité na zhromažďovanie údajov pri stálych cenách musia zohľadňovať zmeny v kvalite. Preto sa odporúča, aby sa práca vykonávala na čo najvyššej úrovni podrobnosti s cieľom dostať sa čo najbližšie k úplne homogénnym elementárnym produktom. Ak sú elementárne produkty úplne homogénne, zmeny v objeme je možné odhadovať na základe zmien v množstve. |
6.04. |
Štatistickú údaje sú však často k dispozícii iba na súhrnnejšej úrovni, a preto sa už nezaoberajú čisto homogénnymi produktmi. ►M6 V tomto prípade ESA 2010 (10.32) uvádza, že je výhodnejšie uskutočniť defláciu hodnoty pre bežný rok vhodným cenovým indexom, aby bolo možné odhadnúť zmeny v objeme (ESA 2010, 10.01). ◄ |
6.05. |
Úroveň podrobnosti, pre ktorú je použitý index prijatý ako elementárny index (skúmaný produkt sa tak považuje za homogénny), sa nazýva elementárnou úrovňou agregácie. V EÚP elementárna úroveň agregácie zodpovedá prinajmenšom najviac dezagregovanej úrovni nomenklatúry v tabuľke prenosu údajov. Pre zostavovanie cenových indexov je však žiaduca vyššia úroveň podrobnosti. |
6.06. |
Pre každý agregát tovarov a služieb vykazovaný v účtoch musia byť cenové a objemové miery zostavené tak, že: hodnotový index = cenový index × objemový index
Znamená to, že každá zmena v hodnote daného toku musí byť pripísaná buď cenovej zmene, alebo zmene v objeme, alebo kombinácii oboch (porovnaj ESA 2010, 10.12). |
6.07. |
Systematická špecifikácia zmien v súčasnej hodnote na zložky „zmeny v cene“ a „zmeny v objeme“ je obmedzená na toky reprezentujúce transakcie tovarov a služieb a na príslušné prvky v oceňovaní týchto transakcií (produkcia, medzispotreba, spotreba fixného kapitálu, hrubá pridaná hodnota, čistá pridaná hodnota, THFK, zmena zásob, dane a dotácie na výrobky). |
B. ZÁSADY A METÓDA ZOSTAVOVANIA EÚP PRI STÁLYCH CENÁCH
1. Výber vzorca indexu
▼M6 —————
6.09. |
►M6 V súlade s ESA 2010 (10.20) sa v EÚP zmeny objemu merajú pomocou Laspeyresových indexov a zmeny cien pomocou Paascheho indexov. ◄ Laspeyresov objemový index:
Paascheho cenový index:
Pre každý základný produkt:
|
2. Základný rok
6.10. |
Zmeny v objeme sa zisťujú pomocou Laspeyresových indexov: zmeny v množstvách základných sérií sa preto vážia hodnotou v základnom roku. Zmeny v cenách sa zisťujú pomocou Paascheho indexov: zmeny v cenách elementárnych sérií sa preto vážia hodnotou v bežnom roku pri cenách pre základný rok. |
6.11. |
Základný rok je rok, ktorého ceny sa používajú na zostavenie váhovej schémy. |
6.12. |
Najpresnejší spôsob zisťovania zmien v objeme z jedného roka na druhý je použiť posledný základný rok, ktorý je k dispozícii. Tento prístup zaručuje, že váženia sú relatívne aktuálne a predchádza problémom spojeným s vážením produktov, ktoré sa už nevyrábajú, a nových produktov, ktoré vznikli. Z tohto dôvodu EÚP zisťuje zmeny v objeme pomocou vážení za predchádzajúci rok. |
3. Prezentácia sérií vo vzťahu k referenčnému roku
6.13. |
Rok, ktorý sa používa na predkladanie a prezentáciu údajov pri stálych cenách, sa môže líšiť od základného roka; nazýva sa referenčným rokom. V sérii indexov je referenčný rok rokom, ktorý má hodnotu 100. |
6.14. |
Rady objemových indexov v cenách referenčného roka sa získavajú zreťazením indexov vypočítaných v cenách predchádzajúceho roka (porovnaj ESA 2010, 10.20). |
6.15. |
Je dôležité, že zmena referenčného roka nemá vplyv na zmeny v objeme v súvislosti s predchádzajúcim rokom. Z tohto dôvodu sú údaje EÚP prezentované vo vzťahu k pevne stanovenému referenčnému roku pomocou opätovného porovnania každej premennej samostatne, bez ohľadu na to či sú to agregáty alebo elementárne indexy. |
6.16. |
Príklad: Posúdime dva homogénne elementárne produkty, A a B. Na cenovej štruktúre predchádzajúceho roku sú založené tieto rady:
Objemové a cenové indexy pre celok (A + B) závisia od váhy priradenej produktu A a váhy priradenej produktu B.
Ak sú tieto rady vyjadrené vo vzťahu k pevne stanovenému referenčnému roku (napr. n), jediný spôsob zachovania rovnakých objemových indexov n/n – 1 je zreťaziť indexy oddelene. Vzniknú tak tieto rady (základ v roku n sa rovná 100):
(101,4 = 108,8*93,2/100)
Hodnoty v stálych cenách vyjadrené vo vzťahu k referenčnému roku n sú:
(405,6 = 400*101,4/100)
Výsledkom je, že účet už nie je aditívny. Súčtom hodnôt A a B v stálych cenách vzniká tento rad:
Na rozdiel od roku nasledujúceho po referenčnom roku už nie je rad prepočítaný na ďalší referenčný rok aditívny.
|
6.17. |
►M6 Podľa ESA 2010 (10.23) sú neaditívne údaje v stálych cenách uverejňované bez akejkoľvek úpravy ( 51 ). ◄ Tento prístup prevzali aj EÚP. Užívateľom je však potrebné vysvetliť, že tabuľky nie sú aditívne. |
4. Výpočet pridanej hodnoty v cenách stanoveného roka
6.18. |
Pridaná hodnota predstavuje vyrovnávaciu položku výrobného účtu. Pridanú hodnotu ako takú nie je možné rozdeliť priamo na cenovú zložku a objemovú zložku. ►M6 Teoreticky správna metóda na výpočet pridanej hodnoty v cenách stanoveného roka je uskutočniť „dvojitú defláciu“ (porovnaj ESA 2010, 10.31 – 10.32). ◄ |
6.19. |
Hrubá pridaná hodnota vyjadrená v cenách predchádzajúceho roka je preto definovaná ako rozdiel medzi produkciou meranou v cenách predchádzajúceho roka a medzispotrebou meranou v cenách predchádzajúceho roka. Čistá pridaná hodnota v cenách predchádzajúceho roka je definovaná ako rozdiel medzi hrubou pridanou hodnotou v cenách predchádzajúceho roka a spotrebou fixného kapitálu v cenách predchádzajúceho roka. Pridaná hodnota v cenách pevne stanoveného referenčného roka sa získava opätovným porovnávaním. |
6.20. |
Príklad: Máme rad bežných hodnôt a hodnôt v cenách predchádzajúceho roka (objemov) týkajúcich sa produkcie a medzispotreby:
Pridaná hodnota v objemovom vyjadrení sa získa odpočítaním objemu medzispotreby od objemu produkcie. Výsledkom je tento rad:
Takýmto spôsobom sa získajú tieto cenové indexy v cenách predchádzajúceho roka:
(118,2 = 130/110*100) (103,7 = 140/135*100)
Hrubá pridaná hodnota určitého roku v cenách roku n (v cenách stanoveného roka) sa vypočíta vynásobením bežnej hodnoty za rok n zreťazeným objemovým indexom.
PH n + 1 (v cenách roku n) = 110*1,182 = 130
PH n + 2 (v cenách roku n) = 110*1,182*1,037 = 135
|
5. Špecifikácia daní a dotácií na výrobky na objemové a cenové zložky
6.21. |
Špecifikácia ocenení pri základnej cene na príslušné objemové a cenové zložky predpokladá, že táto špecifikácia sa tiež uplatňuje na dane a dotácie na výrobky. Pre EÚP platí táto voľba: |
6.22. |
Objemový index dotácie (alebo dane) na výrobok je totožný s objemovým indexom produkcie za výrobnú cenu. V tomto prípade je objemový index produkcie rovnaký, či je vyjadrený vo výrobnej cene, alebo základnej cene. |
6.23. |
Toto riešenie má inú výhodu: objemový index je nezávislý od metódy oceňovania. V dôsledku toho je interpretácia cenových a objemových indexov za základnú cenu priama: pre dokonale homogénny základný produkt je objemový index totožný s indexom množstva; cenový index odráža zmenu v priemernej základnej cene. |
6.24. |
Príklad: Hodnota produkcie pre daný produkt za výrobnú cenu v roku n je 1 000 ; hodnota produkcie v roku n+1 je 900. Objemový index produkcie je 102. Tento produkt je dotovaný. Hodnota dotácie pre rok n je 100; hodnota dotácie pre rok n+1 je 150. Objemová/cenová špecifikácia dotácie sa uskutoční takto:
Objemový index dotácie je rovnaký ako produkcia pri výrobnej cene. |
VII. REGIONÁLNE EKONOMICKÉ ÚČTY PRE POĽNOHOSPODÁRSTVO (ĎALEJ LEN „REÚP“)
A. VŠEOBECNÉ ZÁSADY
1. Úvod
7.01. Regionálne účty zohrávajú dôležitú úlohu pri formulovaní, vykonávaní a hodnotení regionálnych politík. Objektívne, spoľahlivé, konzistentné, koherentné, porovnateľné, relevantné a harmonizované regionálne štatistické ukazovatele poskytujú pevný základ pre politiky zamerané na znižovanie ekonomických a sociálnych nerovností medzi regiónmi Únie.
7.02. REÚP sú prispôsobením EÚP na regionálnu úroveň.
7.03. REÚP zahŕňajú rovnaký súbor účtov ako EÚP, ale pre koncepčné problémy a problémy s meraním je výsledkom súbor účtov pre regióny, ktoré majú obmedzenejší rozsah a sú menej podrobné než EÚP na národnej úrovni.
7.04. Ako regionálne účty sú REÚP zostavované na základe priamo zozbieraných regionálnych údajov, a celoštátnych údajov, ktoré sú regionálne rozčlenené na základe odhadov. Nedostatok dostatočne úplných, aktuálnych a spoľahlivých regionálnych informácií si vyžaduje robiť pri zostavovaní regionálnych účtov odhady. To znamená, že niektoré regionálne rozdiely nie sú nutne zohľadnené v regionálnych účtoch (ESA 2010, 13.08).
2. Ekonomika regiónu, územie regiónu
7.05. Akékoľvek zostavenie regionálnych účtov, či už odkazujú na odvetvia alebo inštitucionálne sektory, si vyžaduje prísne vymedzenie ekonomiky regiónu a územia regiónu. Teoreticky sa odvetvie poľnohospodárstva v regióne vzťahuje na jednotky (poľnohospodárske podniky) zapojené do poľnohospodárskych činností (pozri 1.60 až 1.66) na území regiónu.
7.06. Ekonomika regiónu krajiny je súčasťou celej ekonomiky tejto krajiny. Celá ekonomika je členená podľa inštitucionálnych jednotiek a sektorov. Pozostáva zo všetkých inštitucionálnych jednotiek, ktoré majú centrum hlavného ekonomického záujmu na ekonomickom území krajiny. Ekonomické územie nie je úplne totožné s geografickým územím (pozri 7.08). Ekonomické územie krajiny je rozdelené na územia regiónu a na mimoregionálne územie (ESA 2010, 13.09).
7.07. Územie regiónu, ako sa vymedzuje v ESA 2010, pozostáva z tej časti ekonomického územia krajiny, ktorá je priamo priradená k regiónu. Voľné zóny, colné sklady a továrne pod colnou kontrolou sú priradené k regiónom, v ktorých sa nachádzajú.
7.08. Uvedené členenie územia však nie je úplne v súlade s pojmom národného ekonomického územia, ktorý sa uplatňuje pri národných účtoch. Mimoregionálne územie tvoria tie časti ekonomického územia krajiny, ktoré nemôžu byť priamo priradené k jedinému regiónu a ktoré sú vylúčené z REÚP, t. j.:
národný vzdušný priestor, teritoriálne vody a kontinentálny šelf ležiaci v medzinárodných vodách, na ktoré má krajina výhradné právo;
teritoriálne enklávy, t. j. geografické teritóriá, ktoré sa nachádzajú vo svete a ktoré na základe medzinárodných zmlúv alebo medzištátnych dohôd používajú orgány verejnej správy krajiny (veľvyslanectvá, konzuláty, vojenské základne, vedecké základne atď.);
ložiská ropy, zemného plynu atď. v medzinárodných vodách, mimo kontinentálneho šelfu krajiny, prevádzkované rezidentskými jednotkami.
7.09. Nomenklatúra územných jednotiek pre štatistické účely (NUTS) zostavená na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 ( 52 ) poskytuje jediné, jednotné členenie ekonomického územia pre Úniu. REÚP si vyžadujú štatistiku na úrovni NUTS 2, ako sa bežne stanovuje v rámci súčasných opatrení podľa uvedeného nariadenia. Na vnútroštátne účely sa môžu regionálne účty zostavovať v náležitých prípadoch aj na podrobnejšej regionálnej úrovni, konkrétne na úrovni NUTS 3 (ESA 2010, 13.12).
3. Základná jednotka pri zostavovaní REÚP
7.10. Jednotky používané pre regionálne účty podľa odvetví sú miestne KAU. Miestna KAU je pozorovateľnou formou výrobnej jednotky.
7.11. Štatistický prístup (odvetvie) „si vystačí“ s pozorovateľnou jednotkou, aj keď to znamená odchýlenie od jedinej činnosti. Rovnako ako v prípade SNA 2008 sa aj v prípade ESA 2010 uprednostňuje štatistický prístup a pri zostavovaní národných účtov podľa odvetví sa odporúča miestna KAU. Definujú teda rovnakú jednotku pre odvetvia bez ohľadu na to, či sa sledujú na regionálnej alebo národnej úrovni.
7.12. Rovnako ako v EÚP sa aj v prípade REÚP ako základná jednotka pre odvetvie poľnohospodárstva používa poľnohospodársky podnik – „prispôsobený“ podľa určitých konvencií na dosiahnutie súladu s príslušnými cieľmi. Pre uvedenú voľbu existujú dva rozhodujúce dôvody. Na jednej strane je jednotka poľnohospodársky podnik miestnou KAU pre poľnohospodárstvo (pozri 1.09 až 1.17), ktorá je definovaná ako tá časť KAU, ktorá sa vzťahuje na miestnu úroveň. Miestna KAU je tiež najvhodnejšou jednotkou pre odvetvie poľnohospodárstva, aj keď zahŕňa nepoľnohospodárske druhotné činnosti, ktoré nemožno vykazovať oddelene od poľnohospodárskych činností (pozri 1.15 a 1.16, 1.25 až 1.32).
7.13. Používanie poľnohospodárskeho podniku ako základnej jednotky znamená zahrnutie nepoľnohospodárskych druhotných činností týchto poľnohospodárskych podnikov do REÚP (pozri 7.12). Keďže účelom EÚP je merať, opisovať a analyzovať tvorbu príjmov z poľnohospodárskej ekonomickej činnosti, sú z nich jednotky, ktoré predstavujú výlučne činnosť vo voľnom čase (napr. domáce záhradky a drobnochov), vylúčené. Naproti tomu sú do EÚP zahrnuté jednotky, ktoré sa zaoberajú samozásobiteľským hospodárením (pozri 1.24).
7.14. Poľnohospodársky podnik je referenčnou jednotkou pre štatistické zisťovania týkajúce sa poľnohospodárstva, či už na národnej alebo regionálnej úrovni. Výhodou je, že hodnotenie produkcie z hľadiska množstva môže byť založené priamo na štatistických systémoch na meranie plôch, výnosov, veľkosti stád atď. Výber poľnohospodárskeho podniku takisto umožňuje lepšiu konzistentnosť účtovníctva.
4. Metódy zostavovania REÚP
7.15. ESA (ESA 2010, 13.24 až 13.32) navrhuje dve metódy, ktoré sa uplatňujú buď na odvetvia, alebo na inštitucionálne sektory: metódu zdola nahor a metódu zhora nadol. Metóda zdola nahor pozostáva zo zberu údajov na úrovni jednotiek (miestne KAU, inštitucionálne jednotky) a potom v ich sčítaní, aby sa získala regionálna hodnota za jednotlivé agregáty. Metóda zhora nadol rekonštruuje regionálne hodnoty rozčlenením celoštátnej hodnoty pomocou ukazovateľa, ktorý čo najpresnejšie reflektuje regionálnu distribúciu príslušnej premennej. Uvedené dve metódy sa môžu kombinovať rôznymi spôsobmi, kombináciami, ktoré ESA označuje ako kombináciu metód zdola nahor a zhora nadol. Je však potrebné vyhnúť sa zbieraniu rovnakých informácií viac ako jedenkrát, aby nevznikala nadbytočnosť pri vykazovaní údajov. Uprednostňuje sa však metóda zdola nahor, hoci v mnohých prípadoch sa v skutočnosti používa kombinácia metód zdola nahor a zhora nadol. Podrobnosti o konkrétnej metóde a zdrojoch sa úplne transparentne stanovia v správach o kvalite, pričom sa uvedie, ktoré regionálne údaje boli získané priamo a ktoré údaje sú založené na celoštátnych údajoch, ktoré sú regionálne rozčlenené na základe odhadov.
5. Pojmy sídlo a územie
7.16. Ekonomické transakcie podnikov a domácností môžu prekračovať regionálne hranice. Podniky môžu pôsobiť aj vo viac ako jednom regióne, a to buď na stálych pracoviskách, alebo dočasne, napr. veľké poľnohospodárske podniky môžu vykonávať prácu v rôznych regiónoch. Preto je potrebná jasná zásada, ktorá by pomohla členským štátom konzistentne priraďovať uvedenú medziregionálnu činnosť určitému regiónu.
7.17. Regionálne účty odvetví sú založené na kritériu sídla výrobnej jednotky. Každé odvetvie na regionálnej úrovni zahŕňa skupinu miestnych KAU s rovnakou alebo podobnou hlavnou ekonomickou činnosťou, ktoré majú centrum svojho ekonomického záujmu na tomto území regiónu. Uvedené centrum záujmu sa často spája s konkrétnym dlhodobým umiestnením v regióne, ktoré predstavujú napríklad inštitucionálne jednotky, ku ktorým miestne KAU patria.
7.18. Regionálne účty však majú niekoľko osobitných čŕt. Pri niektorých činnostiach nie je vždy jednoduché definovať región ako špecifickú oblasť. Vzťah medzi umiestnením ústredia a fyzickým umiestnením poľnohospodárskeho podniku môže spôsobiť problém, keďže faktory poľnohospodárskej výroby môže riadiť ústredie, ktoré sa nachádza v inom regióne. V prípade REÚP je dôležité rozdeliť tieto dva subjekty, a preto musí byť poľnohospodársky podnik priradený k regiónu, v ktorom sa nachádzajú jeho produkčné faktory, a nie k regiónu, v ktorom sa nachádza jeho ústredie. Na jedno ústredie preto môže pripadať niekoľko jednotiek v zmysle REÚP, t. j. toľko jednotiek, v koľkých regiónoch mimo regiónu ústredia majú miestne KAU sídlo.
7.19. Alternatívny pojem, ktorý sa vo všeobecnosti neuplatňuje v prípade národných a regionálnych účtov, by bol striktne územný. Z uvedeného pojmu vyplýva, že činnosti sa priraďujú k územiu, na ktorom sa skutočne vykonávajú, bez ohľadu na sídlo jednotiek zapojených do činnosti.
7.20. Hoci pri regionálnom rozdelení transakcií rezidentských jednotiek má prednosť prístup zohľadňujúci sídlo, ESA 2010 poskytuje určité obmedzené možnosti na uplatňovanie územného prístupu (ESA 2010, 13.21). Dochádza k tomu vtedy, keď sú pre pozemky a budovy v regióne alebo v krajine, v ktorej sa pozemky alebo budovy nachádzajú, vytvorené fiktívne jednotky.
7.21. V hypotetickom prípade, keď jednotky sídliace v regióne vykonávajú činnosti len na území svojho regiónu, sa pojem sídla zhoduje s pojmom územia. Týka sa to aj prípadu regionálneho rozdelenia založeného na fiktívnych jednotkách vytvorených pre pozemky a budovy a pre podniky nezapísané v obchodnom registri, ktoré sa nachádzajú v iných krajinách alebo v regiónoch odlišných od regiónu sídla vlastníka.
6. Odvetvie poľnohospodárstva a charakteristické jednotky
7.22. Odvetvie pozostáva zo všetkých miestnych KAU, ktoré vykonávajú rovnakú alebo podobnú ekonomickú činnosť (pozri 1.59). Odvetvie poľnohospodárstva, ako je opísané v EÚP, zodpovedá v zásade divízii 01 v NACE Revision 2 s rozdielmi uvedenými v 1.62 až 1.66. Rozsah pôsobnosti REÚP je vymedzený na základe zoznamu charakteristických činností vypracovaného pre EÚP. Existujú určité rozdiely medzi odvetvím poľnohospodárstva v EÚP, a teda aj v REÚP, a odvetvím stanoveným pre ústredný rámec národných účtov (pozri 1.93).
B. TRANSAKCIE S VÝROBKAMI
7.23. S oceňovaním poľnohospodárskej produkcie súvisí niekoľko špecifických problémov. Najzávažnejšie sa týkajú sezónnych výrobkov, živočíšnej výroby a načasovania záznamov do účtov. V metodike EÚP sa uvádzajú presné pravidlá, ktorými sa upravuje, ako zohľadniť účinky skladovania sezónnych výrobkov, ako merať produkciu hospodárskych zvierat a ako zaznamenávať výrobky, ktorých výroba ešte nie je dokončená. Pri zostavovaní REÚP sa musia dodržiavať uvedené zásady. To však nevylučuje určité úpravy na regionálnej úrovni, napríklad v prípade živočíšnej výroby. Malo by sa zdôrazniť, že celková hodnota regionálneho ocenenia musí byť totožná s oceneniami EÚP.
1. Produkcia
a) Meranie produkcie
7.24. V REÚP predstavuje produkcia regiónu všetky výrobky patriace do rozsahu pôsobnosti EÚP, ktoré počas účtovného obdobia v tomto regióne vyrobili všetky jednotky odvetvia poľnohospodárstva, bez ohľadu na to, či sú určené na uvedenie na trh mimo odvetvia, na predaj iným poľnohospodárskym podnikom alebo v určitých prípadoch na použitie v tom istom poľnohospodárskom podniku. Preto:
akýkoľvek poľnohospodársky výrobok opúšťajúci poľnohospodársky podnik v regióne sa zaznamenáva ako súčasť produkcie regiónu bez ohľadu na miesto jeho určenia alebo jednotku, ktorá ho kupuje;
niektoré poľnohospodárske výrobky používané ako medzispotreba tým istým poľnohospodárskym podnikom sa zahrnú do produkcie regiónu (pozri 2.056).
7.25. Výrobný proces týkajúci sa hospodárskych zvierat trvá vo všeobecnosti niekoľko rokov. Pri oceňovaní hospodárskych zvierat sa musí rozlišovať medzi zvieratami klasifikovanými ako fixné aktíva (plemenné a ťažné zvieratá, dojnice atď.) a zvieratami klasifikovanými ako zásoby (zvieratá určené hlavne na mäso). S cieľom vyhnúť sa dvojitému započítaniu sa teda transakcie zahŕňajúce presun zvierat medzi poľnohospodárskymi podnikmi (ktoré sa považujú za kladné predaje v prípade poľnohospodárskych podnikov predávajúcich hospodárske zvieratá a za záporné predaje v prípade nakupujúcich poľnohospodárskych podnikov) riešia tak, ako je uvedené ďalej:
transakcie medzi poľnohospodárskymi podnikmi v tom istom regióne, ktoré sa týkajú zvierat klasifikovaných ako fixné aktíva, sa navzájom rušia, s výnimkou nákladov na prevod vlastníctva ( 53 ); neuvádzajú sa ako predaje vykonané poľnohospodárskymi podnikmi, a preto nie sú zahrnuté do produkcie príslušného regiónu;
zvieratá klasifikované ako zásoby, ktoré sú predmetom transakcie medzi regiónmi, sa považujú za kladné predaje (spolu s vývozom) pre región pôvodu a zvieratá kúpené z iných regiónov za záporné predaje (spolu s dovozom) ( 54 );
ak sa náklady na prevod vlastníctva (doprava, obchodné marže atď.) týkajú obchodu so zvieratami klasifikovanými ako zásoby, odpočítajú sa od produkcie; k tomu dochádza automaticky, keď ide o nákupy od poľnohospodárskych podnikov v iných regiónoch, keďže náklady sú súčasťou záporných predajov, zatiaľ čo pri obchodovaní so zvieratami medzi poľnohospodárskymi podnikmi v tom istom regióne sa musí vykonať úprava v predajoch, a teda aj v produkcii.
b) Oceňovanie produkcie
7.26. Produkcia sa oceňuje v základných cenách (pozri 2.082), t. j. vrátane dotácií na produkty mínus dane z produktov. Uvedená metóda výpočtu znamená, že dane a dotácie na produkty sa musia rozčleniť podľa regiónov.
2. Medzispotreba
a) Vymedzenie
7.27. Medzispotreba pozostáva z tovarov (iných ako fixných aktív) a trhových služieb spotrebovaných počas výrobného procesu na výrobu iných tovarov (pozri 2.097 až 2.109).
7.28. Pri zostavovaní REÚP medzispotreba zahŕňa:
poľnohospodárske výrobky nakúpené na spotrebu počas výrobného procesu od iných poľnohospodárskych podnikov (či už v tom istom regióne alebo v inom regióne);
určité výrobky používané ako vnútrojednotková spotreba a uvádzané ako produkcia (pozri 2.054 až 2.058 a 7.24).
7.29. Osobitný prípad FISIM sa v regionálnych účtoch posudzuje rovnako ako v národných účtoch. Ak je odhad stavu úverov a vkladov k dispozícii podľa regiónov, možno použiť metódu zdola nahor. Odhady stavov úverov a vkladov však zvyčajne nie sú k dispozícii podľa regiónov. V takom prípade sa rozdelenie FISIM do odvetvia používateľov vykoná podľa druhej najlepšej metódy: ako rozdeľovacie ukazovatele sa používajú hrubá regionálna produkcia alebo hrubá pridaná hodnota podľa odvetví (ESA 2010, 13.40).
b) Oceňovanie medzispotreby
7.30. Všetky výrobky a služby používané na medzispotrebu sa oceňujú nákupnou cenou (bez odpočítateľnej DPH) (pozri 2.110 až 2.114).
3. Tvorba hrubého kapitálu
7.31. Tvorba hrubého kapitálu pre poľnohospodárstvo sa rozdeľuje na:
THFK;
zmenu stavu zásob.
a) THFK
7.32. V poľnohospodárstve dochádza k tvorbe fixného kapitálu vždy, keď vlastník nadobudne alebo produkuje fixné aktíva, ktoré sú určené na použitie počas obdobia dlhšieho ako jeden rok ako prostriedok výroby v procese poľnohospodárskej výroby. Kritérium rozdeľovania pre zaznamenávanie THFK sa vzťahuje na odvetvia používateľov, a nie na odvetvie, do ktorého patrí právny vlastník.
7.33. Fixné aktíva, ktoré vlastní multiregionálna jednotka, sa alokujú do tých miestnych KAU, kde sa používajú. Fixné aktíva užívané prostredníctvom operatívneho lízingu sa zaznamenávajú v regióne vlastníka aktív a fixné aktíva užívané na základe finančného lízingu sa zaznamenávajú v regióne používateľa (ESA 2010, 13.33).
7.34. Nové aktíva zahrnuté do fixného kapitálu sa uvádzajú brutto, t. j. bez odpočítania spotreby fixného kapitálu. Okrem toho sa pri uvedených aktívach vypočítava aj spotreba fixného kapitálu. Tvorba čistého kapitálu sa získava odpočítaním spotreby fixných aktív od tvorby hrubého kapitálu.
7.35. Výrobné jednotky si môžu navzájom predať existujúce aktíva, napr. použité stroje. Keď sa aktíva presúvajú medzi odvetviami a regiónmi, celková zaplatená cena sa zahrnie do THFK v jednom odvetví alebo regióne a prijatá cena sa odpočíta od THFK v inom odvetví alebo regióne. Transakčné náklady vlastníctva aktív, ako sú právne poplatky za predaje pozemkov a existujúcich budov, nadobúdateľ započítava ako dodatočnú THFK, aj keď niektoré náklady hradí predávajúci.
7.36. THFK pre hospodárske zvieratá v regióne sa musí zostaviť v súlade s ESA 2010 (3.124 až 3.138) a 2.149 až 2.161 tejto prílohy. THFK pre hospodárske zvieratá zodpovedá rozdielu medzi nadobudnutím hospodárskych zvierat počas roka (prirodzený rast a nákupy mimo regiónu vrátane dovozu) vrátane nadobudnutí vyplývajúcich z produkcie na vlastný účet a úbytkom hospodárskych zvierat (z dôvodu zabitia, predaja do iných regiónov vrátane vývozu, alebo akéhokoľvek iného konečného využitia). Keď sa agregujú všetky regióny, je dôležité zabezpečiť, aby sa medziregionálne toky navzájom zrušili (okrem nákladov na prevod vlastníctva) tak, aby súčet všetkých regionálnych THFK bol rovnaký ako THFK národných poľnohospodárskych účtov. Keď sa používa metóda zdola nahor, uplatňuje sa toto: predaje zvierat do poľnohospodárskych podnikov v iných regiónoch predstavujú zápornú THFK, zatiaľ čo nákupy z iných regiónov predstavujú pozitívnu THFK. Na výpočet THFK pre hospodárske zvieratá v regióne sa môže použiť odporúčaná nepriama metóda (pozri 2.156).
b) Zmena stavu zásob
7.37. Zásoby zahŕňajú všetky aktíva, ktoré nie sú súčasťou fixného kapitálu a ktoré majú v danom momente v dočasnej držbe výrobné jednotky. Rozlišujú sa dva druhy zásob: vstupné zásoby a výstupné zásoby (pozri 2.171).
7.38. V prípade zvierat klasifikovaných ako zásoby, obchod, ktorý sa berie do úvahy pri výpočte zmien stavu zásob, zahŕňa predaje do iných regiónov a nákupy z nich, ako aj dovoz a vývoz.
C. DISTRIBUČNÉ TRANSAKCIE A INÉ TOKY
7.39. Praktické ťažkosti pri získavaní spoľahlivých regionálnych informácií o distribučných transakciách v určitých prípadoch, najmä keď jednotky vykonávajú činnosti vo viac ako jednom regióne alebo keď región nie je vždy jasne vymedzenou oblasťou, v ktorej sa vykonávajú určité činnosti, vysvetľujú, prečo ESA pokrýva regionálne účty odvetvia poľnohospodárstva len v súvislosti s niekoľkými agregátmi: pridaná hodnota, dotácie, dane, odmeny zamestnancov, nájomné a ostatné príjmy, úroky a THFK.
1. Všeobecné pravidlá
7.40. Distribučné transakcie sa zaznamenávajú na akruálnom princípe, t. j. v čase, keď ekonomická hodnota, splatná suma alebo pohľadávka vznikne, je transformovaná alebo zrušená, alebo zanikne, a nie vtedy, keď sa skutočne uskutoční platba. Uvedený princíp zaznamenávania (založený na právach a povinnostiach) sa uplatňuje na všetky toky bez ohľadu na to, či sú to peňažné toky alebo či k nim dochádza medzi jednotkami alebo v rámci jednej jednotky.
7.41. Ak však nie je možné presne určiť dátum nadobudnutia pohľadávky (dlhu), môže sa použiť dátum platby alebo iná prijateľná aproximácia akruálneho princípu (pozri 3.007).
2. Pridaná hodnota
a) Všeobecné pravidlá
7.42. Pridaná hodnota je výsledkom výrobnej činnosti ekonomiky alebo jedného z jej odvetví počas daného obdobia a je bilančnou položkou účtu produkcie. Ide o rozdiel medzi hodnotou produkcie a hodnotou medzispotreby. Je kľúčovou položkou pri zisťovaní produktivity ekonomiky alebo odvetvia (pozri 3.013) alebo regiónu či odvetvia v rámci regiónu.
b) Oceňovanie pridanej hodnoty
7.43. Pridaná hodnota sa môže uviesť brutto (hrubá pridaná hodnota v základných cenách) alebo netto (čistá pridaná hodnota v základných cenách), t. j. pred odpočítaním alebo po odpočítaní spotreby fixného kapitálu. V súlade s metódou oceňovania produkcie (základná cena) a medzispotreby (nákupné ceny) sa pridaná hodnota meria v základných cenách (pozri 3.013).
7.44. Použitie základných cien znamená, že dane z výrobkov a dotácie na výrobky sa musia priradiť k špecifickým tovarom a službám, ktoré sa potom musia rozdeliť medzi regióny.
7.45. Odpočítaním iných daní z výroby od pridanej hodnoty v základných cenách a pripočítaním iných dotácií na výrobu sa získa pridaná hodnota v cenách výrobných nákladov. Čistá pridaná hodnota v cenách výrobných nákladov predstavuje príjem z produkčných faktorov (pozri 3.014).
3. Spotreba fixného kapitálu
7.46. V rámci REÚP sa tovary a služby, ktoré tvoria fixný kapitál poľnohospodárskeho podniku (ako sú porasty s opakovanými výnosmi plodín, stroje a budovy, významné zlepšenia pôdy, softvér, náklady na prevod vlastníctva neprodukovaných aktív), ako prostriedky výroby vo výrobnom procese opotrebúvajú a zastarávajú. Takéto opotrebovanie a zastarávanie sa meria ako spotreba fixného kapitálu. Podobne ako v prípade EÚP sa spotreba fixného kapitálu nepočíta v prípade hospodárskych zvierat.
4. Dotácie
7.47. REÚP uplatňujú rovnaké pravidlá ako EÚP: toky, ktoré sú v EÚP klasifikované ako prevádzkové dotácie, sa rovnakým spôsobom klasifikujú v REÚP, podobne je to v prípade tokov vo forme kapitálových transferov.
5. Dane
7.48. REÚP uplatňujú rovnaké pravidlá ako EÚP: jednotlivé druhy daní sa v REÚP klasifikujú rovnakým spôsobom ako v EÚP.
6. Odmeny zamestnancov
7.49. V prípade výrobcov sa odmeny zamestnancov alokujú do tých miestnych KAU, v ktorých sú ľudia zamestnaní. Keď uvedené údaje nie sú dostupné, odmeny zamestnancov sa alokujú podľa druhej najlepšej metódy založenej na odpracovaných hodinách. Ak nie sú dostupné údaje o odmenách zamestnancov ani o odpracovaných hodinách, použije sa údaj o počte zamestnancov podľa miestnej KAU (pozri ESA 2010, 13.42).
7. Čistý prevádzkový prebytok
7.50. Čistý prevádzkový prebytok sa získa tak, že od čistej pridanej hodnoty v základných cenách sa odpočítajú odmeny zamestnancov a iné dane z výroby a pripočítajú sa ostatné dotácie na výrobu.
8. Úroky, nájomné
7.51. REÚP uplatňujú rovnaké pravidlá ako EÚP: toky, ktoré sú klasifikované ako úroky, nájomné v EÚP, sa klasifikujú rovnakým spôsobom aj v REÚP.
9. Príjmy z poľnohospodárskeho podnikania: všeobecné pravidlá výpočtu
7.52. Priamo splatný príjem z majetku vyplývajúci z poľnohospodárskych činností a nepoľnohospodárskych druhotných činností, t. j. úroky zaplatené z pôžičiek prijatých v súvislosti s týmito činnosťami vrátane nákupu poľnohospodárskej pôdy a nájomné platené vlastníkom pôdy, sa odpočíta od prevádzkového prebytku (pozri 3.070 až 3.087).
D. STRUČNÉ ZHODNOTENIE VYKONÁVANIA
1. Úvod
7.53. Táto časť sa zameriava na zdôraznenie niektorých aspektov metodiky, najmä na výber poľnohospodárskeho podniku a meranie produkcie.
7.54. Poľnohospodársky podnik je referenčnou jednotkou pre štatistické zisťovania o poľnohospodárstve na národnej a nižšej úrovni. To je pre REÚP veľkou výhodou, pretože to znamená, že oceňovanie produkcie z hľadiska množstiev môže byť založené priamo na štatistických systémoch na meranie plôch, výnosov, veľkosti stád atď. Výber poľnohospodárskeho podniku má tiež tú výhodu, že umožňuje lepšiu konzistentnosť účtov. Produkcia a náklady sa v skutočnosti týkajú rovnakých súborov jednotiek, aj keď sa metódy extrapolácie v jednotlivých zdrojoch líšia. Napokon výber poľnohospodárskeho podniku spolu s pojmami charakteristických činností a jednotiek zabraňuje tomu, aby sa museli vykonať úpravy, ktoré by mohli byť sporné, ako by to mohlo byť v prípade domácich záhradiek a drobnochovu. Uvedená konvencia uľahčuje porovnávanie medzi krajinami. Prepojenie so štatistickými údajmi vo fyzických množstvách, ktoré sú kľúčové pre poľnohospodárstvo a zaručujú, že merania účtovných položiek budú konzistentné, pretože úpravy alebo „mimoštatistické“ opravy sú takto obmedzené, zjavne zjednodušuje a zlepšuje výpočty. Uvedené aspekty sú tiež v súlade s cieľom uprednostniť v REÚP prístup zdola nahor.
2. Vymedzenie regionálneho poľnohospodárstva
7.55. Pre každý región sa odvetvie poľnohospodárstva skladá zo všetkých poľnohospodárskych podnikov, ktorých produkčné faktory sa nachádzajú v danom regióne. Táto zásada, ktorá je v súlade s pojmom sídla výrobných jednotiek, môže spôsobovať niekoľko problémov: poľnohospodárska štatistika zvyčajne vymedzuje umiestnenie poľnohospodárskych podnikov podľa ich ústredia, a nie priamo podľa umiestnenia produkčných faktorov. Tieto dve umiestnenia nie sú vždy rovnaké a čím sú poľnohospodárske podniky väčšie, tým častejšie sa bude tento jav pravdepodobne vyskytovať. Pri zostavovaní REÚP sa preto niektoré poľnohospodárske podniky preklasifikujú medzi regiónmi a v niektorých prípadoch dokonca rozdelia. V praxi to bude pravdepodobne ťažké, pričom v takom prípade môže byť vhodnejšie zachovať pre poľnohospodárske podniky rovnaké umiestnenie ako v štatistických zisťovaniach. Uvedený návrh však závisí od dvoch podmienok: po prvé, spôsob vymedzenia umiestnenia musí byť rovnaký pre všetky regióny krajiny a po druhé, všetky účtovné položky sa musia oceňovať zo zdrojov, ktoré používajú rovnaké pravidlá na vymedzenie umiestnenia poľnohospodárskych podnikov.
3. Zisťovanie poľnohospodárskej produkcie
7.56. Poľnohospodárska produkcia zahŕňa určité plodiny, ktoré ten istý poľnohospodársky podnik opätovne používa vo forme medzispotreby; týka sa to najmä výrobkov určených na krmivá pre zvieratá. Najmä v prípade plodín pestovaných na ornej pôde sa môže regionálna produkcia často určovať na základe množstiev zozbieraných v každom regióne, ktoré sa potom oceňujú prostredníctvom cien. V uvedenom prípade sa oceňuje celá produkcia bez ohľadu na to, či je určená na uvádzanie na trh mimo odvetvia, predaj iným poľnohospodárskym podnikom alebo použitie tým istým poľnohospodárskym podnikom. Produkcia každého regiónu sa teda získava priamo v súlade s pojmom prijatým v EÚP a REÚP. Ceny, ktorými sa oceňuje produkcia tvoriaca vnútrojednotkovú spotrebu, môžu byť založené aj na regionálnych údajoch zodpovedajúcich cenám, za ktoré sa produkcia predáva. Nedostatok regionálnych údajov o cenách však predstavuje všeobecný problém, pokiaľ ide o oceňovanie produkcie, a to (regionálnej) produkcie, ktorá sa predáva, ako aj produkcie, ktorá tvorí vnútrojednotkovú spotrebu. Oceňovanie výrobkov REÚP tvoriacich vnútrojednotkovú spotrebu tak spôsobuje rovnaké ťažkosti ako oceňovanie výrobkov, ktoré sa uvádzajú na trh. Inak je to samozrejme v prípade, keď množstvá nemožno oceniť na regionálnej úrovni. Vtedy je metóda zhora nadol, ktorá je založená na oceneniach na národnej úrovni, vo všeobecnosti jedinou metódou, ktorú možno použiť ( 55 ).
7.57. Pokiaľ ide o zvieratá, či už sú klasifikované ako zásoby alebo ako fixný kapitál, zohľadnia sa tieto prvky:
7.58. V niektorých prípadoch môže byť nepriama metóda výpočtu živočíšnej produkcie na regionálnej úrovni príliš náročná. V takýchto prípadoch je lepšie vypočítať produkciu na základe modelu s použitím fyzických údajov a potom upraviť hodnoty podľa hodnôt v EÚP.
4. Neoddeliteľné nepoľnohospodárske druhotné činnosti
7.59. Existujú rôzne spôsoby začlenenia neoddeliteľných nepoľnohospodárskych druhotných činností do REÚP, a to v závislosti od druhu činnosti. Niektoré z týchto druhotných činností sú na regionálnej úrovni veľmi koncentrované, napríklad spracúvanie poľnohospodárskych výrobkov. V tomto prípade sa pri oceňovaní produkcie z hľadiska množstiev aj cien môžu využiť miestne štatistické údaje. V prípade tejto produkcie sú hodnoty v EÚP de facto rovnaké ako hodnoty v REÚP. Iné prípady však môžu byť zložitejšie. Napríklad v prípade niektorých činností nemusí existovať žiadny regionálny zdroj, najmä ak sa od začiatku nekoncentrujú v konkrétnych regiónoch. V prípade iných činností sa regionálne údaje poskytujú prostredníctvom štatistických zisťovaní alebo informácií o mikroekonomických účtoch (napríklad informačná sieť poľnohospodárskeho účtovníctva (FADN)), ale neexistuje žiadna záruka, že sú reprezentatívne za daný región. Okrem toho údaje môžu byť staré a k dispozícii nie sú žiadne zdroje na spoľahlivú aktualizáciu. A napokon, niekedy nie sú kvalitatívne ukazovatele na regionálnej úrovni k dispozícii. Vo všetkých týchto prípadoch sú hodnoty EÚP východiskovým bodom pre REÚP a často sa musí používať metóda zhora nadol.
5. Medzispotreba
7.60. Medzispotreba v REÚP zahŕňa poľnohospodárske výrobky používané poľnohospodárskymi podnikmi bez ohľadu na to, či sa s nimi obchoduje priamo medzi vlastníkmi v tom istom regióne alebo v rôznych regiónoch, alebo sa posúvajú prostredníctvom sprostredkovateľov, ktorí sa môžu alebo nemusia stať vlastníkmi výrobkov pred ich ďalším predajom. Okrem toho sa niektoré poľnohospodárske výrobky vnútrojednotkovej spotreby uvádzajú aj ako medzispotreba, obzvlášť určité plodiny používané ako krmivo pre zvieratá. Nákupy zvierat, a to ani tých dovezených, sa nezaznamenávajú ako medzispotreba.
7.61. Prvá metóda výpočtu medzispotreby poľnohospodárskych výrobkov na regionálnej úrovni spočíva vo výpočte rozdielu medzi produkciou REÚP a tou časťou produkcie, ktorá má opustiť odvetvie, samostatne za každý výrobok ( 56 ). Nie je to však úplne presné vyjadrenie medzispotreby poľnohospodárskych výrobkov v každom regióne, pretože zatiaľ čo poľnohospodárske výrobky určené na medzispotrebu poľnohospodárskymi podnikmi v iných regiónoch zahrnuté sú, poľnohospodárske výrobky, ktoré pochádzajú z poľnohospodárskych podnikov v iných regiónoch, zahrnuté nie sú. Medzispotreba sa preto musí upraviť v súlade s hodnotami v EÚP.
7.62. Možná je aj iná metóda výpočtu, s použitím FADN ako zdroja informácií. Uvedený zdroj umožňuje oceniť medzispotrebu poľnohospodárskych výrobkov bez ohľadu na to, či pochádzajú z predajov ostatných poľnohospodárskych podnikov alebo z iných zdrojov, napríklad z dovozu. FADN však nepokrýva presne rovnakým spôsobom výrobky, ktoré používa ako medzispotrebu ten istý poľnohospodársky podnik, a preto sú potrebné korekcie. Podobne sa preto medzispotreba musí upraviť v súlade s hodnotami v EÚP.
PRÍLOHA II
PROGRAM PRENOSU ÚDAJOV
Za každú z položiek produkcie (položky 01 až 18 vrátane podpoložiek) sa zasiela hodnota v základných cenách, ako aj jej zložky (hodnota vo výrobných cenách, dotácie na výrobky a dane z výrobkov).
Údaje za účet produkcie a pre tvorbu hrubého fixného kapitálu (ďalej len „THFK“) sa zasielajú v bežných cenách aj v cenách predchádzajúceho roka.
Všetky hodnoty sa vyjadrujú v miliónoch jednotiek národnej meny. Vstup práce sa vyjadruje v 1 000 ročných pracovných jednotkách.
Údaje za regionálne ekonomické účty pre poľnohospodárstvo (ďalej len „REÚP“) sa poskytujú na úrovni NUTS 2 a zasielajú len v bežných cenách.
1. Účet produkcie
|
|
Prenos údajov za referenčný rok n |
|||
a |
b |
c |
d |
||
Položka |
Zoznam premenných |
November rok n (odhady EÚP) |
Marec rok n + 1 (odhady EÚP) |
September rok n + 1 (údaje EÚP) |
September rok n + 2 (údaje REÚP) |
01 |
OBILNINY (vrátane osív) |
X |
X |
X |
X |
01.1 |
Pšenica a špaldová pšenica |
X |
X |
X |
X |
01.1/1 |
Pšenica letná a špaldová |
— |
— |
X |
X |
01.1/2 |
Pšenica tvrdá |
— |
— |
X |
X |
01.2 |
Raž a súraž |
X |
X |
X |
X |
01.3 |
Jačmeň |
X |
X |
X |
X |
01.4 |
Ovos a jarné zmesi obilnín |
X |
X |
X |
X |
01.5 |
Kukurica na zrno |
X |
X |
X |
X |
01.6 |
Ryža |
X |
X |
X |
X |
01.7 |
Ostatné obilniny |
X |
X |
X |
X |
02 |
PRIEMYSELNÉ PLODINY |
X |
X |
X |
X |
02.1 |
Olejnaté semená a olejnaté plody (vrátane osív) |
X |
X |
X |
X |
02.1/1 |
Osivo repky a okrúhlice |
— |
— |
X |
X |
02.1/2 |
Slnečnica |
— |
— |
X |
X |
02.1/3 |
Sója |
— |
— |
X |
X |
02.1/4 |
Ostatné olejnaté plodiny |
— |
— |
X |
X |
02.2 |
Bielkovinové plodiny (vrátane osív) |
X |
X |
X |
X |
02.3 |
Surový tabak |
X |
X |
X |
X |
02.4 |
Cukrová repa |
X |
X |
X |
X |
02.5 |
Ostatné priemyselné plodiny |
X |
X |
X |
X |
02.5/1 |
Priadne rastliny |
— |
— |
X |
— |
02.5/2 |
Chmeľ |
— |
— |
X |
— |
02.5/3 |
Ostatné priemyselné plodiny: Iné |
— |
— |
X |
— |
03 |
KRMOVINY |
X |
X |
X |
X |
03.1 |
Kŕmna kukurica |
— |
— |
X |
X |
03.2 |
Kŕmne okopaniny (vrátane kŕmnej repy) |
— |
— |
X |
X |
03.3 |
Ostatné kŕmne rastliny |
— |
— |
X |
X |
04 |
ZELENINA A ZÁHRADNÍCKE PRODUKTY |
X |
X |
X |
X |
04.1 |
Čerstvá zelenina |
X |
X |
X |
X |
04.1/1 |
Karfiol |
— |
— |
X |
— |
04.1/2 |
Rajčiaky |
— |
— |
X |
— |
04.1/3 |
Ostatná čerstvá zelenina |
— |
— |
X |
— |
04.2 |
Rastliny a kvety |
X |
X |
X |
X |
04.2/1 |
Škôlkarské výpestky |
— |
— |
X |
— |
04.2/2 |
Okrasné rastliny a kvety (vrátane vianočných stromčekov) |
— |
— |
X |
— |
04.2/3 |
Porasty |
— |
— |
X |
— |
05 |
ZEMIAKY (vrátane osív) |
X |
X |
X |
X |
06 |
OVOCIE |
X |
X |
X |
X |
06.1 |
Čerstvé ovocie |
X |
X |
X |
X |
06.1/1 |
Stolové jablká |
— |
— |
X |
— |
06.1/2 |
Stolové hrušky |
— |
— |
X |
— |
06.1/3 |
Broskyne |
— |
— |
X |
— |
06.1/4 |
Ostatné čerstvé ovocie |
— |
— |
X |
— |
06.2 |
Citrusové plody |
X |
X |
X |
X |
06.2/1 |
Pomaranče |
— |
— |
X |
— |
06.2/2 |
Mandarínky |
— |
— |
X |
— |
06.2/3 |
Citróny |
— |
— |
X |
— |
06.2/4 |
Ostatné citrusové plody |
— |
— |
X |
— |
06.3 |
Tropické ovocie |
X |
X |
X |
X |
06.4 |
Hrozno |
X |
X |
X |
X |
06.4/1 |
Stolové hrozno |
— |
— |
X |
— |
06.4/2 |
Ostatné hrozno |
— |
— |
X |
— |
06.5 |
Olivy |
X |
X |
X |
X |
06.5/1 |
Stolové olivy |
— |
— |
X |
— |
06.5/2 |
Ostatné olivy |
— |
— |
X |
— |
07 |
VÍNO |
X |
X |
X |
X |
07.1 |
Stolové víno |
— |
— |
X |
— |
07.2 |
Akostné víno |
— |
— |
X |
— |
08 |
OLIVOVÝ OLEJ |
X |
X |
X |
X |
09 |
OSTATNÉ RASTLINNÉ VÝROBKY |
X |
X |
X |
X |
09.1 |
Rastlinné materiály používané hlavne na pletenie |
— |
— |
X |
— |
09.2 |
Osivá |
— |
— |
X |
— |
09.3 |
Ostatné rastlinné výrobky: Iné |
— |
— |
X |
— |
10 |
PRODUKCIA PLODÍN (01 AŽ 09) |
X |
X |
X |
X |
11 |
ŽIVOČÍCHY |
X |
X |
X |
X |
11.1 |
Dobytok |
X |
X |
X |
X |
11.2 |
Ošípané |
X |
X |
X |
X |
11.3 |
Koňovité |
X |
X |
X |
X |
11.4 |
Ovce a kozy |
X |
X |
X |
X |
11.5 |
Hydina |
X |
X |
X |
X |
11.6 |
Ostatné zvieratá |
X |
X |
X |
X |
12 |
ŽIVOČÍŠNE PRODUKTY |
X |
X |
X |
X |
12.1 |
Mlieko |
X |
X |
X |
X |
12.2 |
Vajcia |
X |
X |
X |
X |
12.3 |
Iné produkty živočíšneho pôvodu |
X |
X |
X |
X |
12.3/1 |
Surová vlna |
— |
— |
X |
— |
12.3/2 |
Zámotky priadky morušovej |
— |
— |
X |
— |
12.3/3 |
Ostatné produkty živočíšneho pôvodu: Iné |
— |
— |
X |
— |
13 |
ŽIVOČÍŠNA PRODUKCIA (11+12) |
X |
X |
X |
X |
14 |
PRODUKCIA POĽNOHOSPODÁRSKYCH VÝROBKOV (10+13) |
X |
X |
X |
X |
15 |
PRODUKCIA POĽNOHOSPODÁRSKYCH SLUŽIEB |
X |
X |
X |
X |
15.1 |
Poľnohospodárske služby |
— |
— |
X |
— |
15.2 |
Prenájom kvót mlieka |
— |
— |
X |
— |
16 |
POĽNOHOSPODÁRSKA PRODUKCIA (14+15) |
X |
X |
X |
X |
17 |
NEPOĽNOHOSPODÁRSKE DRUHOTNÉ ČINNOSTI (NEODDELITEĽNÉ) |
X |
X |
X |
X |
17.1 |
Spracovanie poľnohospodárskych výrobkov |
X |
X |
X |
X |
17.2 |
Ostatné neoddeliteľné druhotné činnosti (tovary a služby) |
X |
X |
X |
X |
18 |
PRODUKCIA ODVETVIA POĽNOHOSPODÁRSTVA (16+17) |
X |
X |
X |
X |
19 |
CELKOVÁ MEDZISPOTREBA |
X |
X |
X |
X |
19.01 |
Zásoby osív a sadív |
X |
X |
X |
X |
19.02 |
Energia; mazivá |
X |
X |
X |
X |
19.02/1 |
— elektrická energia |
— |
— |
X |
— |
19.02/2 |
— plyn |
— |
— |
X |
— |
19.02/3 |
— ostatné palivá a pohonné hmoty |
— |
— |
X |
— |
19.02/4 |
— iné |
— |
— |
X |
— |
19.03 |
Hnojivá a zúrodňujúce látky |
X |
X |
X |
X |
19.04 |
Prípravky na ochranu rastlín a pesticídy |
X |
X |
X |
X |
19.05 |
Veterinárne výdavky |
X |
X |
X |
X |
19.06 |
Krmivá pre zvieratá |
X |
X |
X |
X |
19.06/1 |
— krmivá dodávané inými poľnohospodárskymi podnikmi |
X |
X |
X |
X |
19.06/2 |
— krmivá nakupované mimo odvetvia poľnohospodárstva |
X |
X |
X |
X |
19.06/3 |
— krmivá vyrobené a spotrebované v tom istom poľnohospodárskom podniku |
X |
X |
X |
X |
19.07 |
Údržba materiálov |
X |
X |
X |
X |
19.08 |
Údržba budov |
X |
X |
X |
X |
19.09 |
Poľnohospodárske služby |
X |
X |
X |
X |
19.10 |
Nepriamo merané služby finančného sprostredkovania (FISIM) |
X |
X |
X |
X |
19.11 |
Iné tovary a služby |
X |
X |
X |
X |
20 |
HRUBÁ PRIDANÁ HODNOTA V ZÁKLADNÝCH CENÁCH (18-19) |
X |
X |
X |
X |
21 |
SPOTREBA FIXNÉHO KAPITÁLU |
X |
X |
X |
X |
21.1 |
Vybavenie |
— |
— |
X |
— |
21.2 |
Budovy |
— |
— |
X |
— |
21.3 |
Porasty |
— |
— |
X |
— |
21.4 |
Iné |
— |
— |
X |
— |
22 |
ČISTÁ PRIDANÁ HODNOTA V ZÁKLADNÝCH CENÁCH (20-21) |
X |
X |
X |
X |
2. Účet tvorby príjmov
|
|
Prenos údajov za referenčný rok n |
|||
a |
b |
c |
d |
||
Položka |
Zoznam premenných |
November rok n (odhady EÚP) |
Marec rok n + 1 (odhady EÚP) |
September rok n + 1 (údaje EÚP) |
September rok n + +2 (údaje REÚP) |
23 |
ODMENY ZAMESTNANCOV |
X |
X |
X |
X |
24 |
OSTATNÉ DANE Z PRODUKCIE |
X |
X |
X |
X |
25 |
INÉ DOTÁCIE NA PRODUKCIU |
X |
X |
X |
X |
26 |
PRÍJEM Z PRODUKČNÝCH FAKTOROV (22–24+25) |
X |
X |
X |
X |
27 |
PREVÁDZKOVÝ PREBYTOK/ZMIEŠANÝ PRÍJEM (22–23–24+25) |
X |
X |
X |
X |
3. Účet príjmov z podnikania
|
|
Prenos údajov za referenčný rok n |
|||
a |
b |
c |
d |
||
Položka |
Zoznam premenných |
November rok n (odhady EÚP) |
Marec rok n + 1 (odhady EÚP) |
September rok n + 1 (údaje EÚP) |
September rok n + +2 (údaje REÚP) |
28 |
NÁJOMNÉ A INÉ POPLATKY Z PRENÁJMU NEHNUTEĽNOSTÍ |
X |
X |
X |
X |
29 |
PLATENÉ ÚROKY |
X |
X |
X |
X |
30 |
PRIJATÉ ÚROKY |
X |
X |
X |
X |
31 |
PRÍJMY Z PODNIKANIA (27–28–29+30) |
X |
X |
X |
X |
4. Prvky kapitálového účtu
|
|
Prenos údajov za referenčný rok n |
|||
a |
b |
c |
d |
||
Položka |
Zoznam premenných |
November rok n (odhady EÚP) |
Marec rok n + 1 (odhady EÚP) |
September rok n + 1 (údaje EÚP) |
September rok n + 2 (údaje REÚP) |
32 |
THFK V PRÍPADE POĽNOHOSPODÁRSKYCH VÝROBKOV |
— |
— |
X |
X |
32.1 |
THFK v prípade porastov |
— |
— |
X |
— |
32.2 |
THFK v prípade zvierat |
— |
— |
X |
— |
33 |
THFK V PRÍPADE NEPOĽNOHOSPODÁRSKYCH VÝROBKOV |
— |
— |
X |
X |
33.1 |
THFK v prípade materiálov |
— |
— |
X |
— |
33.2 |
THFK v prípade budov |
— |
— |
X |
— |
33.3 |
Ostatná THFK |
— |
— |
X |
— |
34 |
THFK (OKREM ODPOČÍTATEĽNEJ DPH) (32+33) |
— |
— |
X |
X |
35 |
TVORBA ČISTÉHO FIXNÉHO KAPITÁLU (OKREM ODPOČÍTATEĽNEJ DPH) (34–21) |
— |
— |
X |
X |
36 |
ZMENY STAVU ZÁSOB |
— |
— |
X |
X |
37 |
KAPITÁLOVÉ TRANSFERY |
— |
— |
X |
X |
37.1 |
Investičné granty |
— |
— |
X |
— |
37.2 |
Ostatné kapitálové transfery |
— |
— |
X |
— |
5. Vstup práce v poľnohospodárstve
|
|
Prenos údajov za referenčný rok n |
||
a |
b |
c |
||
Položka |
Zoznam premenných |
November rok n (odhady EÚP) |
Marec rok n + 1 (odhady EÚP) |
September rok n + 1 (údaje EÚP) |
38 |
CELKOVÝ VSTUP PRÁCE V POĽNOHOSPODÁRSTVE |
X |
X |
X |
38.1 |
Vstup práce v poľnohospodárstve neodmeňovanej pevným platom |
X |
X |
X |
38.2 |
Vstup práce v poľnohospodárstve odmeňovanej pevným platom |
X |
X |
X |
( 1 ) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 z 11. marca 2009 o európskej štatistike a o zrušení nariadenia (ES, Euratom) č. 1101/2008 o prenose dôverných štatistických údajov Štatistickému úradu Európskych spoločenstiev, nariadenia Rady (ES) č. 322/97 o štatistike Spoločenstva a rozhodnutia Rady 89/382/EHS, Euratom o založení Výboru pre štatistické programy Európskych spoločenstiev (Ú. v. EÚ L 87, 31.3.2009, s. 164).
( 2 ) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 z 26. mája 2003 o zostavení spoločnej nomenklatúry územných jednotiek pre štatistické účely (NUTS) (Ú. v. EÚ L 154, 21.6.2003, s. 1).
( 3 ) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 zo 6. septembra 2006 o uplatňovaní ustanovení Aarhuského dohovoru o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia na inštitúcie a orgány Únie (Ú. v. EÚ L 264, 25.9.2006, s. 13).
( 4 ) Európsky systém národných a regionálnych účtov v Európskej únii – ESA 2010, Luxemburg 2013.
►M6 ( 5 ) Systém národných účtov, 2008. Spoločná publikácia Organizácie spojených národov, Medzinárodného menového fondu, Komisie Európskych spoločenstiev, OECD a Svetovej banky. ◄
( 6 ) Malo by sa zdôrazniť, že aj keď ESA uprednostňuje miestne KAU, jednotka, ktorá najlepšie vyhovuje analýzam výrobného procesu, je jednotka homogénnej produkcie. Táto jednotka sa používa na analýzu vstupov a výstupov, keďže presne zodpovedá druhu činnosti. Inštitucionálne jednotky sa preto rozdeľujú na toľko jednotiek homogénnej produkcie, koľko je činností (iných ako pomocných). Zoskupovaním týchto jednotiek homogénnej produkcie je možné rozčleniť hospodárstvo na „čisto“ (homogénne) odvetvia. Jednotky homogénnej produkcie nemožno zvyčajne pozorovať priamo. Preto účty homogénnych odvetví nie je možné zostavovať na základe skupín jednotiek homogénnej produkcie. ESA opisuje metódu zostavovania týchto účtov. Zahŕňa priraďovanie druhotnej produkcie a zodpovedajúcich nákladov odvetví činnosti k príslušným homogénnym odvetviam (ESA 2010, 2.153 – 2.156, 9.52 až 9.63).
►M6 ( 7 ) Ide o malé jednotky, ktoré produkujú na vlastnú spotrebu, nie na predaj a ktoré vykonávajú poľnohospodárske činnosti bez toho, aby boli ekonomicky závislé od týchto činností. ◄
( 8 ) Všimnite si však, že niektoré druhotné činnosti sa vždy považujú za oddeliteľné od poľnohospodárskej činnosti, napríklad prenájom budov alebo obydlí.
( 9 ) ►M3 ISIC Rev. 4 ◄ : Medzinárodná štandardná priemyselná klasifikácia OSN všetkých hospodárskych činností.
( 10 ) Pozri takisto „Vysvetlivky“: Eurostat: NACE Rev. 2, Štatistická klasifikácia ekonomických činností v Európskom spoločenstve, Téma 2, Séria E, Luxemburg, 2007.
( 11 ) Dôvod pre túto odchýlku zo všeobecného pravidla spočíva v tom, že v týchto osobitných prípadoch sa značná časť osiva získava z bežnej produkcie zodpovedajúceho zberu obilnín, olejnín a bielkovinových plodín alebo zemiakov, zatiaľ čo v iných prípadoch sa vyrába v špecializovaných podnikoch.
( 12 ) Pozri „Metodické pokyny“ k NACE Rev. 2: Štatistická klasifikácia ekonomických činností v Európskom spoločenstve, Téma 2, Séria E, Luxemburg, 2007.
( 13 ) Druhotný výrobok je výrobok, ktorý je technicky spojený s výrobou iných výrobkov. Môže byť výhradný, keď je spojený s inými výrobkami v tej istej skupine, ale ktorého výroba je vyhradená pre túto skupinu, alebo bežný, keď je spojený s inými výrobkami, ale ktorého výroba nie je príznačná pre jednu skupinu.
( 14 ) Zariadenie a stroje patria družstvu, na rozdiel od strojových parkov, ktoré sú vo všeobecnosti vlastníctvom jednotlivých podnikov.
( 15 ) Porovnaj 2 029 až 2 031 kvôli času, v ktorom sa zásoby zaznamenávajú.
►M6 ( 16 ) FAO (1996) Systém ►C1 ekonomických účtov ◄ pre potravinárstvo a poľnohospodárstvo, Spojené národy, Rím. ◄
( 17 ) Produkcia pre tieto zvieratá sa vypočítava pripočítaním vlastného vyrobeného investičného majetku (= vstupy mínus likvidácia aktív) a predaja (= likvidácia).
( 18 ) Pri oceňovaní obchodu sú náklady spojené s prevodom vlastníctva (obchodné marže a náklady na dopravu) zahrnuté do nadobúdacej hodnoty. V prípade obchodovania medzi tuzemskými podnikmi sa predaj a nákup vzájomne kompenzujú, okrem nákladov na prevod, ktoré sa spracovávajú vo výpočte produkcie ako „záporný predaj“.
( 19 ) Rovnaké spracovanie sa uplatňuje na iné poľnohospodárske výrobky, ktoré majú charakter zásob.
( 20 ) Vo všeobecnosti je to tak vtedy, keď je výroba podporovaná a v niektorých prípadoch ju umožňuje iba tento výdaj zamestnávateľa.
( 21 ) Leasing sa líši od jednoduchého prenájmu v tom, že riziká a výhody vlastníctva v leasingu sú prevedené de facto, ale nie de jure z poskytovateľa na prenajímateľa (užívateľa aktíva). ESA berie do úvahy hospodársku situáciu leasingu vysvetlením, kvôli jeho zaznamenávaniu, že poskytovateľ leasingu poskytuje úver prenajímateľovi, čo umožňuje neskôr uvedenému kúpiť si tovar dlhodobej spotreby a stať sa jeho de facto vlastníkom. Leasing sa preto považuje za osobitnú formu investičného financovania.
( 22 ) Ako priamy dôsledok tejto metódy by náklady spojené s obchodom s hospodárskymi zvieratami zaradenými do „základného majetku“ mali byť zaznamenané pod THFK nadobúdateľa.
( 23 ) V tomto prípade činnosť zameraná na výrub porastov a predaj dreva spadá pod lesnícku činnosť.
( 24 ) Je potrebné poznamenať, že náklady na klčovanie, ktoré môže fakturovať spoločnosť zaoberajúca sa touto činnosťou, predstavujú výrobnú spotrebu služby.
( 25 ) Spracovanie predaja hospodárskych zvierat určených na zabitie (t. j. na bitúnkoch alebo na farmách, vrátane všetkých predajov nepoľnohospodárskym jednotkám na iné hospodárske účely ako zabitie) ako likvidácia základného majetku predstavuje zjednodušenie účtovného postupu na zaznamenávanie likvidácie základného majetku, ktorého hospodárske využitie sa zmenilo. „Základný majetok“ vo forme hospodárskych zvierat je v skutočnosti premenený na zásoby zaznamenaním toku označeného ako „iná zmena objemu“ (porovnaj 2.136.) zapísaná na účte „iné zmeny v objeme aktív“. Predávajú sa iba vo forme zásob, predaj potom predstavuje odpis zo zásob, a nie likvidáciu aktív.
( 26 ) Pokiaľ sa predaj a nákup vyskytli počas toho istého účtovného obdobia. Inak sa zaznamenáva likvidácia (za obdobie, v ktorom došlo k predaju) a akvizícia (za obdobie, v ktorom došlo k nákupu).
( 27 ) Vrátane zabíjania pre vlastnú finálnu spotrebu alebo platbu v naturáliách.
( 28 ) Obchod s plemennými hospodárskymi zvieratami medzi farmármi sa v účtoch nezaznamenáva. Platí to tiež, keď sa obchod uskutočňuje cez sprostredkovateľov (ak k predaju a nákupu došlo v tom istom období). Náklady na prevod vlastníctva (služby sprostredkovateľov, obchodné marže, náklady na dopravu atď.) sa však musia zahrnúť do hodnoty THFK pre hospodárske zvieratá.
( 29 ) Podľa SNA 2008 (10.94) sa spotreba fixného kapitálu na rozdiel od ESA 2010 (3.140) vypočítava aj v prípade hospodárskych zvierat.
( 30 ) Môže sa použiť akákoľvek iná metóda, ktorá vedie k ekvivalentným výsledkom.
( 31 ) Tento záver zodpovedá teoretickému prípadu, keď sa dovozy úžitkových zvierat zaznamenávajú ako THFK. V praxi sa všetky zvieratá dovezené odvetvím poľnohospodárstva spracovávajú ako zmeny zásob.
( 32 ) Iné zmeny objemu sa všeobecne chápu ako zásoby tovarov zničených pri vzniku mimoriadnych udalostí (ako napríklad prírodných katastrof). Bežné straty sú zahrnuté v odpisoch zásob.
( 33 ) Využíva sa špecifikácia produkcie na predaj (a iné spôsoby použitia) a zmeny zásob.
( 34 ) Podobný výsledok je možné dosiahnuť zaznamenávaním predajov polročne a kalkuláciou produkcie referenčného roka tak, že sa spočíta predaj v druhej polovici roka s predajom v prvej polovici roka n+1.
( 35 ) Táto kategória nesmie zahŕňať platby uskutočnené hlavne v záujme zamestnávateľa. Také platby sú súčasťou medzispotreby (porovnaj 2.108. písm. e)).
( 36 ) Poľnohospodárske výrobky poskytované zamestnancom sú produkciou odvetvia poľnohospodárstva.
( 37 ) Ubytovacie služby sa považujú za oddeliteľnú nepoľnohospodársku činnosť s tým výsledkom, že sa objavia iba ako mzda zamestnancov a vo forme odpočtu z prevádzkového zisku odvetvia poľnohospodárstva. Ak by boli neoddeliteľnou nepoľnohospodárskou činnosťou, boli by zaznamenávané ako zložka výroby a forma mzdy zamestnancov.
( 38 ) Zodpovedajú najmä mzdám a platom, ktoré zamestnávatelia naďalej prechodne vyplácajú svojim zamestnancom v prípade choroby, materstva, pracovného úrazu, pracovnej neschopnosti alebo nadbytočnosti, pokiaľ sa príslušné sumy dajú samostatne identifikovať.
( 39 ) Obrat je najdôležitejšou zdaniteľnou položkou. Všetky členské štáty EÚ vyberajú daň z obratu vo forme DPH. Sadzby tejto dane sú odlišné medzi členskými štátmi a aj v jednotlivých členských štátoch. Všeobecne povedané, poľnohospodárske výrobky podliehajú nižšej sadzbe dane, ako je štandardná sadzba.
( 40 ) Percentuálna sadzba sa môže líšiť podľa druhu výrobku a distribučného kanála.
( 41 ) Rozdielnosti medzi členskými štátmi v systémoch DPH, ktoré používajú, niekedy vyvolávajú situácie, v ktorých DPH, ktorú platia farmári zo svojich nákupov, nemôže byť vrátená alebo kompenzovaná. Také platby DPH predstavujú i) neodpočítateľnú DPH, t. j. DPH zaplatenú z nákupov, ktorú si farmári, bez ohľadu na systém, ktorému podliehajú, nesmú odpočítať z DPH fakturovanej z predaja a za ktorú takto nedostanú kompenzáciu; ii) a/alebo DPH iná ako DPH uvedená v bode i), zaplatená z nákupov, za ktorú farmári podliehajúci jednotnému systému nedostanú kompenzáciu v plnom rozsahu prostredníctvom predajnej ceny alebo úhrady.
( 42 ) Dotácie na poľnohospodárske výrobky vyplácané poľnohospodárskym výrobcom zahŕňajú akúkoľvek dotáciu vo forme deficitnej platby vlastníkom (napr. prípady, ak všeobecná vláda uhradí výrobcom poľnohospodárskych výrobkov rozdiel medzi priemernými trhovými cenami a garantovanými cenami poľnohospodárskych výrobkov).
( 43 ) Dôležitým príkladom sú dotácie vyplácané neživotným poisťovniam, ktoré umožňujú týmto poisťovniam účtovať nižšie (brutto) poistné vlastníkom poistiek (t. j. poľnohospodárskym podnikom uzatvárajúcim poistenie na krytie takých rizík, ako je ľadovec, mráz atď.). Pretože tieto dotácie sú dotácie na výrobky, pričom výrobkom je poisťovacia služba, nezaznamenávajú sa v tvorbe príjmového účtu vlastníka poistky (a teda ani vo vyššie uvedenom prípade v EÚP). Pokiaľ však tieto dotácie znížia náklady poisťovacích služieb (vlastníkovi poistky), ich účinok sa odráža na výrobnom účte (nižšou hodnotu medzispotreby, porovnaj 2.108. písm. g)) vlastníka poistky.
►M6 ( 44 ) Ak však dotácia slúži na dvojitý účel, a to na financovanie amortizácie dlhu a na splácanie úrokov z neho, a ak ju nemožno rozdeliť medzi oba prvky, celá dotácia sa považuje za investičnú dotáciu. ◄
►M6 ( 45 ) Prijatý úrok zodpovedá na finančnom účte „Ostatným pohľadávkam“ (F.8). ◄
( 46 ) Všimnite si, že prijaté nájomné nie je pre EÚP podstatné v dôsledku používania pojmu odvetvie poľnohospodárstva (porovnaj 1.44.).
►M6 ( 47 ) ►M6 ESA 2010 ◄ navrhuje, aby sa úplná čiastka zaznamenávala ako nájomné z pôdy, ak sa hodnota pôdy pokladá za vyššiu ako hodnota budovy, a ako nájomné z budov, ak ide o opačný prípad. ◄
( 48 ) Vrátane krytia strát investičného majetku v dôsledku náhodného pokodenia, proti ktorému môu byť poistené. Hodnota týchto krytí sa má zaznamenávať v hodnote čistého poistného, ktoré sa uhrádza v súvislosti s poisteným investičným majetkom.
( 49 ) Aby bolo moné zohľadniť prácu na čiastočný úväzok a sezónnu prácu, zamestnanie v poľnohospodárstve alebo zmeny v ňom sa udávajú v RPJ (podrobnejie v kapitole IV). Rozliuje sa medzi RPJ neodmeňovanými pevným platom a RPJ odmeňovanými pevným platom, ktoré spolu tvoria celkové RPJ.
( 50 ) Táto miera príjmu zodpovedá predtým uvedenej miere „čistý príjem z rodinnej poľnohospodárskej činnosti“ pre podniky s jediným vlastníkom.
►M6 ( 51 ) To nevylučuje možnosť, že môžu nastať okolnosti, v ktorých zostavovatelia môžu usúdiť, že je výhodnejšie eliminovať nezrovnalosti, aby sa zlepšila celková konzistentnosť údajov. ◄
( 52 ) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 z 26. mája 2003 o zostavení spoločnej nomenklatúry územných jednotiek pre štatistické účely (NUTS) (Ú. v. EÚ L 154, 21.6.2003, s. 1).
( 53 ) Pokiaľ príslušné predaje a nákupy pripadajú na to isté účtovné obdobie.
( 54 ) Nákup zvieraťa sa nikdy nezaznamenáva ako medzispotreba (v podstate ide o nadobudnutie nedokončených výrobkov, pozri 2.067) a výpočet živočíšnej produkcie sa môže vypočítať len nepriamo, na základe predajov, THFK a zmien stavu zásob.
( 55 ) Podľa použitej metódy sa vnútrojednotková spotreba upraví na hodnoty EÚP.
( 56 ) Dovážané poľnohospodárske výrobky (okrem zvierat) sa nezapočítajú.