This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62009CJ0103
Abstrakt rozsudku
Abstrakt rozsudku
1. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Šiesta smernica – Plnenia predstavujúce zneužívajúce konanie – Pojem
(Smernica Rady 77/388)
2. Daňové ustanovenia – Harmonizácia právnych predpisov – Dane z obratu – Spoločný systém dane z pridanej hodnoty – Šiesta smernica – Plnenia predstavujúce zneužívajúce konanie
(Smernica rady 77/388)
1. Daňová výhoda vyplývajúca z toho, že podnik uprednostnil lízingové operácie týkajúce sa majetku pred priamym nákupom tohto majetku, nepredstavuje daňovú výhodu, ktorej priznanie by bolo v rozpore s cieľom príslušných ustanovení šiestej smernice 77/388 o zosúladení právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu, zmenenej a doplnenej smernicou 95/7, a vnútroštátnej právnej úpravy preberajúcej túto smernicu, pod podmienkou, že zmluvné podmienky týkajúce sa týchto operácií, a to najmä tie, ktoré súvisia s určením výšky nájomného, zodpovedajú obvyklým podmienkam na trhu a zahrnutie tretej spoločnosti ako sprostredkovateľa do týchto operácií nebráni uplatneniu uvedených ustanovení, čo prislúcha overiť vnútroštátnemu súdu.
Okolnosť, že tento podnik v rámci bežných obchodných transakcií neuskutočňuje lízingové operácie, nie je v tejto súvislosti podstatná. Konštatovanie existencie zneužívajúceho konania totiž nevyplýva z povahy obchodnej transakcie, ktorú autor operácií uskutočňuje, ale z predmetu, účelu a účinkov týchto operácií.
(pozri body 44, 45, bod 1 výroku)
2. Pokiaľ niektoré zmluvné podmienky týkajúce sa lízingových operácií, ktoré podnik uskutočňuje, a/alebo účasť tretej spoločnosti ako sprostredkovateľa na týchto operáciách predstavujú zneužívajúce konanie, potom musia byť uvedené operácie predefinované tak, aby bola nastolená taká situácia, ktorá by existovala v prípade, keby neexistovali prvky týchto zmluvných podmienok predstavujúce zneužívajúce konanie a/alebo účasť tejto spoločnosti. V tejto súvislosti vykonané predefinovanie nesmie ísť nad rámec toho, čo je potrebné na zabezpečenie správneho výberu dane z pridanej hodnoty a vyhnutie sa únikom.
(pozri body 52, 53, bod 2 výroku)