EURÓPSKA KOMISIA
V Bruseli28. 1. 2016
COM(2016) 26 final
2016/0011(CNS)
Návrh
SMERNICA RADY,
ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu
EMPTY
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52016PC0026
Proposal for a COUNCIL DIRECTIVE laying down rules against tax avoidance practices that directly affect the functioning of the internal market
Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu
Návrh SMERNICA RADY, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu
COM/2016/026 final - 2016/011 (CNS)
EURÓPSKA KOMISIA
V Bruseli28. 1. 2016
COM(2016) 26 final
2016/0011(CNS)
Návrh
SMERNICA RADY,
ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu
EMPTY
OBSAH
DÔVODOVÁ SPRÁVA 3
1.KONTEXT NÁVRHU3
•Dôvody a ciele návrhu3
•Súlad s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky3
2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA4
•Právny základ4
•Subsidiarita (v prípade iných ako výlučných právomocí)4
•Proporcionalita5
•Výber nástroja5
3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU5
•Konzultácie so zainteresovanými stranami5
•Posúdenie vplyvu6
4.VPLYV NA ROZPOČET7
5.OSTATNÉ PRVKY7
•Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu7
SMERNICA RADY, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu 11
KAPITOLA 1 VŠEOBECNÉ USTANOVENIA 16
KAPITOLA II OPATRENIA PROTI VYHÝBANIU SA
DAŇOVÝM POVINNOSTIAM
18
KAPITOLA III ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA 23
LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ 25
1.RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY26
2.OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA29
3.ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV NÁVRHU/INICIATÍVY30
1.RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY24
2.OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA27
3.ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV NÁVRHU/INICIATÍVY30
DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.KONTEXT NÁVRHU
•Dôvody a ciele návrhu
Európska rada vo svojich záveroch z 18. decembra 2014 hovorí o „naliehavej potrebe dosiahnuť pokrok v boji proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam a agresívnemu daňovému plánovaniu, a to na globálnej úrovni, ako aj na úrovni Európskej únie (EÚ)“. Počnúc decembrom 2014 Komisia urýchlene podnikla prvé kroky smerujúce k prístupu na úrovni EÚ. Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (ďalej len „OECD“) medzitým dokončila svoju prácu zameranú na zadefinovanie globálnych pravidiel a štandardov na tieto účely.
Touto smernicou, ktorá sa často označuje ako smernica proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam, sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu. Predstavuje jednu zo základných častí balíka Komisie proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam zameraného na mnohé nové dôležité aspekty vývoja a politické priority v oblasti zdaňovania právnických osôb, ktoré si vyžadujú rýchlu reakciu na úrovni EÚ. Predovšetkým nadväzuje na dokončenie projektu proti narúšaniu základu dane a presunu ziskov (BEPS) skupinou G20 a OECD, ako aj na žiadosti Európskeho parlamentu, viacerých členských štátov, podnikov a občianskej spoločnosti, ako aj určitých medzinárodných partnerov o dôraznejší a koherentnejší prístup EÚ proti zneužívaniu systémov zdaňovania príjmov právnických osôb.
Schémy, na ktoré sa táto smernica zameriava, sa týkajú situácií, keď daňovníci konajú v rozpore so skutočným účelom zákona a využívajú rozdiely medzi vnútroštátnymi daňovými systémami, aby znížili svoju daňovú povinnosť. Daňovníci môžu využívať nižšie daňové sadzby alebo dvojité odpočty, alebo môžu dosiahnuť, aby ich príjmy zostali nezdanené, tak že sa stanú odpočítateľnými v jednej jurisdikcii, pričom do základu dane sa nezahrnú ani v inej krajine. Tieto situácie majú za následok narušenie podnikateľských rozhodnutí na vnútornom trhu a pokiaľ sa proti nim účinne nebojuje, mohli by viesť k vytvoreniu prostredia nekalej daňovej súťaže. S cieľom bojovať proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu, sa touto smernicou stanovujú pravidlá proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam v šiestich konkrétnych oblastiach: odpočítateľnosť úrokov, zdaňovanie pri odchode, doložka o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania, všeobecné pravidlo proti zneužívaniu, pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti a rámec pre boj proti hybridným nesúrodým opatreniam.
•Súlad s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky
Táto smernica vychádza z akčného plánu pre spravodlivé a efektívne zdaňovanie príjmov právnických osôb, ktorý Komisia predložila 17. júna 2015. Stanovujú sa ňou právne záväzné pravidlá, ktoré majú členským štátom umožniť efektívne bojovať proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam právnických osôb tak, aby sa zároveň zachovala ich kolektívna konkurencieschopnosť a aby sa rešpektoval jednotný trh, slobody zakotvené v zmluve, Charta základných práv EÚ a právo Únie ako také. V tejto súvislosti sa sústreďuje na dve hlavné pracovné oblasti na úrovni EÚ a medzinárodnej úrovni.
Po prvé, väčšina členských štátov sa v rámci projektu BEPS Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj zaviazalo, že implementuje opatrenia uvedené v záverečných správach BEPS, ktoré boli uverejnené 5. októbra 2015 a ktoré vedúci predstavitelia skupiny G20 schválili v novembri 2015. Jednostranná a nejednotná implementácia BEPS jednotlivými členskými štátmi by však mohla viesť k roztrieštenosti jednotného trhu, pretože by došlo k vzniku rozporov medzi vnútroštátnymi politikami, narušení a daňových prekážok pre podniky v EÚ. Takisto by v dôsledku toho mohli vzniknúť nové medzery a nesúrodé opatrenia, ktoré by mohli využívať spoločnosti snažiace sa vyhýbať daňovým povinnostiam, čo by oslabilo úsilie členských štátov predchádzať takýmto praktikám. V záujme dobrého fungovania jednotného trhu je preto podstatné, aby členské štáty aspoň transponovali opatrenia BEPS Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj do svojich vnútroštátnych systémov koherentným a koordinovaným spôsobom.
Po druhé, Komisia v akčnom pláne z júna 2015 oznámila, že znovu predloží svoj návrh týkajúci sa spoločného konsolidovaného základu dane z príjmov právnických osôb (ďalej len „CCCTB“) ako celkové riešenie na vybudovanie spravodlivejšieho a efektívnejšieho zdaňovania. Takisto vyzvala členské štáty, aby sa aby sa počas prípravy zrevidovaného návrhu CCCTB naďalej venovali niektorým medzinárodným aspektom spoločného základu, ktoré súvisia s projektom BEPS Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj. V tejto smernici sú zohľadnené výsledky rokovaní členských štátov o týchto otázkach v Rade.
Cieľom tejto smernice je dospieť k rovnováhe medzi potrebou dosiahnuť určitý stupeň jednotnosti pri implementácií výsledkov BEPS v celej EÚ a potrebami členských štátov zosúladiť osobitné prvky svojich daňových systémov s týmito novými pravidlami. V texte sa teda stanovujú pravidlá založené na zásadách a podrobnosti týkajúce sa ich vykonávania sa ponechávajú na členské štáty, keďže je vhodnejšie, aby ony vymedzili špecifické prvky uvedených pravidiel tak, aby čo najlepšie zodpovedali ich systémom zdaňovania príjmov právnických osôb. Smernicou ako takou by sa mali zaistiť rovnaké podmienky minimálnej ochrany pre systémy zdaňovania príjmov právnických osôb všetkých členských štátov.
Smernica má širokú pôsobnosť a jej cieľom je zahrnúť doň všetkých daňovníkov, ktorí podliehajú dani z príjmov právnických osôb v určitom členskom štáte. Do rozsahu jej pôsobnosti patria aj stále prevádzkarne daňovníkov podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb, nachádzajúce sa v Únii, pričom na samotných týchto daňovníkov sa smernica nevzťahuje.
2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
•Právny základ
Právne predpisy o priamom zdaňovaní spadajú do rozsahu pôsobnosti článku 115 Zmluvy o fungovaní EÚ (ZFEÚ). Stanovuje sa v ňom, že právne opatrenia aproximácie podľa uvedeného článku majú právnu podobu smernice.
•Subsidiarita (v prípade iných ako výlučných právomocí)
Návrh je v súlade so zásadou subsidiarity. Povaha predmetu si vyžaduje spoločnú iniciatívu na celom vnútornom trhu.
Cieľom pravidiel tejto smernice je bojovať proti cezhraničným praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam a poskytnúť spoločný rámec na implementáciu výsledkov BEPS do vnútroštátneho práva členských štátov koordinovaným spôsobom. Tieto ciele sa nedajú uspokojivo dosiahnuť činnosťou jednotlivých členských štátov konajúcich samostatne. Takýmto prístupom by sa v skutočnosti len zopakovala a pravdepodobne zhoršila existujúca roztrieštenosť vnútorného trhu, zachovala by sa súčasná neefektívnosť, ako aj narušenia vyplývajúce zo vzájomného pôsobenia celej mozaiky rôznorodých opatrení. Ak má byť cieľom prijatie riešení, ktoré budú fungovať pre vnútorný trh ako celok (napr. odstránenie nesúrodých opatrení ako dôsledku rozdielov vo vnútroštátnych daňových systémoch) a zvýšia jeho (vnútornú a vonkajšiu) odolnosť voči agresívnemu daňovému plánovaniu, tak vhodný spôsob napredovania zahŕňa koordinované iniciatívy na úrovni EÚ.
Iniciatíva EÚ by okrem toho priniesla pridanú hodnotu v porovnaní s tým, čo by sa dalo dosiahnuť veľkým počtom vnútroštátnych spôsobov implementácie. Vzhľadom na to, že plánované pravidlá proti zneužívaniu majú cezhraničný rozmer, je nevyhnutné, aby všetky prípadné návrhy vyvažovali rôznorodé záujmy v rámci vnútorného trhu a zohľadňovali celkovú situáciu, aby bolo možné určiť spoločné ciele a riešenia. Dá sa to dosiahnuť, len ak sa právne predpisy vypracujú na centrálnej úrovni. Napokon, ak sa opatrenia na implementáciu BEPS prijmú podľa acquis, daňovníci môžu mať právnu istotu, že sú v súlade s právom Únie.
Tento prístup je preto v súlade so zásadou subsidiarity uvedenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii.
•Proporcionalita
Plánované opatrenia neprekračujú minimálnu nevyhnutnú úroveň ochrany pre vnútorný trh. Smernica preto nepredpisuje úplnú harmonizáciu, ale len minimálnu ochranu pre systémy zdaňovania príjmov právnických osôb členských štátov. Zaisťuje preto základnú úroveň koordinácie v rámci Únie na účely splnenia jej cieľov. Vzhľadom na uvedené skutočnosti návrh neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na splnenie jeho cieľov, a preto je v súlade so zásadou proporcionality.
•Výber nástroja
Návrh sa týka smernice, ktorá je jediným dostupným nástrojom podľa právneho základu článku 115 ZFEÚ.
3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
•Konzultácie so zainteresovanými stranami
Témy, ktorými sa táto smernica zaoberá, sú už niekoľko rokov predmetom diskusií so zainteresovanými stranami v rámci navrhovanej smernice pre CCCTB. Zástupcovia členských štátov pravidelne sprostredkúvajú svoje pripomienky na technických zasadnutiach pracovnej skupiny pre daňové otázky v rámci Rady. Od marca 2011, keď kolégium prijalo návrh CCCTB, sa pracovná skupina zišla niekoľkokrát počas každého predsedníctva, aby sa podrobne zaoberala technickými a politickými otázkami. Okrem toho boli útvary Komisie v kontakte so všetkými hlavnými zainteresovanými stranami z podnikateľskej sféry a vypočuli si ich názory na rôzne témy, ktorých sa návrh týka. Podobne sa diskutovalo o (najmä technických) témach smernice na akademických konferenciách, na ktorých sa útvary Komisie zúčastnili.
Väčšina členských štátov sú členmi OECD a v období rokov 2013 až 2015 sa zúčastnili zdĺhavých a podrobných diskusií o opatreniach proti BEPS vrátane vypracúvania technických detailov. OECD zorganizovala rozsiahle verejné konzultácie so zainteresovanými stranami o každom opatrení proti BEPS. Komisia okrem toho viedla interné diskusie a diskusie s expertmi z OECD o viacerých témach BEPS (napr. o právnych predpisoch o kontrolovaných zahraničných spoločnostiach), najmä v prípadoch, keď mala pochybnosti o zlučiteľnosti určitých myšlienok alebo navrhovaných riešení s právom Únie.
V druhom polroku 2014 talianske predsedníctvo Rady predstavilo myšlienku „plánu EÚ v oblasti BEPS“. Rada diskutovala o návrhu CCCTB a osobitne sa zamerala na jeho medzinárodné prvky a prvky súvisiace s BEPS. Predsedníctvo sa v tejto súvislosti zasadzovalo za konzistentnosť s iniciatívami, ktoré popritom realizuje OECD, ako aj za rešpektovanie práva Únie. Tento prístup schválila pracovná skupina na vysokej úrovni pre zdaňovanie a ďalšie predsedníctva naň nadviazali. Diskusie o pláne EÚ v oblasti BEPS pokračovali v roku 2015. Cieľom bolo prispieť k rokovaniam OECD a pripraviť pôdu bezproblémovej implementácii budúcich odporúčaní OECD a zohľadniť pritom špecifiká EÚ.
Prvky tohto návrhu smernice boli predložené v hrubých črtách a prediskutované s delegáciami členských štátov, zástupcami podnikateľskej sféry a mimovládnych organizácií na zasadnutí platformy pre dobrú správu v daňových záležitostiach 30. novembra 2015.
•Posúdenie vplyvu
Po uverejnení správy OECD o Riešení narúšania základu dane a presunu ziskov začiatkom roka 2013 a potom, ako lídri G20 schválili tzv. akčný plán BEPS v septembri 2013, Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj začala dvojročné intenzívne práce, ktorých vyústením bolo vydanie 13 správ v novembri 2015. V týchto správach sa určujú nové alebo posilnené medzinárodné štandardy, ako aj konkrétne opatrenia, ktoré majú krajinám pomôcť bojovať proti BEPS. Členovia OECD a skupiny G20 v rámci toho prijali záväzky týkajúce sa tohto komplexného balíka a jeho dôslednej implementácie.
Mnoho členských štátov sa ako členovia OECD zaviazalo transponovať výstupy projektu BEPS do svojich vnútroštátnych právnych predpisov, a to naliehavo. Vzhľadom na to je nevyhnutné, aby sa v EÚ rýchlo pokročilo, pokiaľ ide o schválenie pravidiel koordinácie pri implementácii záverov o BEPS. So zreteľom na veľké riziko roztrieštenosti vnútorného trhu, ku ktorej by mohlo dôjsť v dôsledku nekoordinovaných jednostranných opatrení prijatých členskými štátmi, Komisia v tomto návrhu presadzuje spoločné minimálne riešenia, pokiaľ ide o implementáciu. Komisia urobila, čo bolo v jej silách, aby reagovala zároveň na naliehavú potrebu konať, ako aj na nevyhnutnosť vyhnúť sa tomu, aby bolo fungovanie vnútorného trhu ohrozené či už jednostrannými opatreniami, ktoré by prijali členské štáty (členovia aj nečlenovia OECD) konajúce samostatne, alebo nečinnosťou všetkých ostatných členských štátov. Uvažovalo sa aj o možnosti navrhnúť právne nezáväzný nástroj, bola však zavrhnutá ako nevhodná na zabezpečenie koordinovaného prístupu.
S cieľom poskytnúť aktuálnu analýzu a podklady podáva samostatný pracovný dokument útvarov Komisie priložený k návrhu smernice rozsiahly prehľad o existujúcej akademickej práci a ekonomických podkladoch v oblasti narúšania základu dane a presunu ziskov. Tento dokument vychádza z najnovších štúdií, okrem iného aj zo štúdií OECD, Európskej komisie a Európskeho parlamentu. Poukazuje sa v ňom na faktory a najbežnejšie identifikované mechanizmy, ktoré podľa správ OECD súvisia s agresívnym daňovým plánovaním. Sú v ňom zhrnuté závery z hĺbkového preskúmania hlavných mechanizmov agresívneho daňového plánovania na základe analýzy pre jednotlivé členské štáty, ktorá sa vykonala v mene Komisie v roku 2015. V uvedenom pracovnom dokumente je načrtnuté, ako smernica dopĺňa ostatné iniciatívy, ktorých cieľom je implementácia výsledkov správ OECD o BEPS v EÚ, a ako prispieva k dosiahnutiu spoločnej minimálnej úrovni ochrany proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam.
V tejto súvislosti nebolo pre tento návrh vypracované žiadne posúdenie vplyvu z týchto dôvodov: existuje úzka súvislosť s prácou OECD v oblasti BEPS, pracovný dokument útvarov Komisie poskytuje značné množstvo podkladov a analýz, zúčastnené strany sa vo veľkej miere zapojili do konzultácií o technických prvkoch navrhovaných pravidiel v predchádzajúcej fáze a najmä existuje naliehavý dopyt po koordinovanej činnosti EÚ v tejto oblasti, ktorá predstavuje medzinárodnú politickú prioritu.
4.VPLYV NA ROZPOČET
Tento návrh smernice nemá žiaden vplyv na rozpočet EÚ.
5.OSTATNÉ PRVKY
•Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu
Smernica má širokú pôsobnosť a jej cieľom je zahrnúť do nej všetkých daňovníkov, ktorí podliehajú dani z príjmov právnických osôb v určitom členskom štáte. Do rozsahu jej pôsobnosti patria aj stále prevádzkarne daňovníkov podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb, nachádzajúce sa v Únii, pričom na samotných týchto daňovníkov sa smernica nevzťahuje.
Schémy, na ktoré sa táto smernica zameriava, sa týkajú situácií, keď daňovníci konajú v rozpore so skutočným účelom zákona a využívajú rozdiely medzi vnútroštátnymi daňovými systémami, aby znížili svoju daňovú povinnosť. Daňovníci môžu využívať nižšie daňové sadzby alebo dvojité odpočty, alebo môžu dosiahnuť, aby ich príjmy zostali nezdanené, tak že sa stanú odpočítateľnými v jednej jurisdikcii, pričom do základu dane sa nezahrnú ani v inej krajine. Tieto situácie majú za následok narušenie podnikateľských rozhodnutí na vnútornom trhu a pokiaľ sa proti nim účinne nebojuje, mohli by viesť k vytvoreniu prostredia nekalej daňovej súťaže. S cieľom bojovať proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu, sa touto smernicou stanovujú pravidlá proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam v šiestich konkrétnych oblastiach: odpočítateľnosť úrokov, zdaňovanie pri odchode, doložka o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania, všeobecné pravidlo proti zneužívaniu, pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti a rámec pre boj proti hybridným nesúrodým opatreniam.
• Odpočítateľnosť úrokov
Nadnárodné skupiny často financujú subjekty skupiny v jurisdikciách s vysokým zdanením prostredníctvom pohľadávky a zabezpečia, aby tieto spoločnosti splácali „zvýšené“ úroky dcérskym spoločnostiam, ktoré sú rezidentmi v jurisdikciách s nízkym zdanením. Základ dane skupiny (alebo presnejšie subjektov platiacich „zvýšené“ úroky) sa týmto spôsobom znižuje v jurisdikciách s vysokým zdanením, zatiaľ čo sa zvyšuje v krajine s nízkym zdanením, kde sa úroková platba prijíma. Celkovo je výsledkom znížený základ dane pre celú nadnárodnú skupinu.
Cieľom navrhovaného pravidla je odrádzať od uvedenej praktiky tak, že sa obmedzí výška úrokov, na odpočet ktorej má daňovník nárok v daňovom roku. Takisto sa očakáva, že sa týmto spôsobom obmedzia deformácie v súvislosti s kapitálovým financovaním. Na tento účel budú čisté úrokové náklady odpočítateľné len do výšky stanoveného pomeru určeného na základe hrubého prevádzkového zisku daňovníka. Keďže sa touto smernicou stanovuje minimálna úroveň ochrany pre vnútorný trh, plánuje sa, že sa sadzba odpočítateľnosti stanoví na najvyššiu mieru (10 až 30 %), ktorú OECD odporúča. Členské štáty potom môžu zaviesť prísnejšie pravidlá.
Hoci sa všeobecne pripúšťa, že obmedzenia pre odpočet úrokov by sa mali vzťahovať aj na finančné podniky, t. j. finančné inštitúcie a poisťovne, takisto sa uznáva, že tieto dva sektory sa vyznačujú špecifickými charakteristikami, ktoré si vyžadujú osobitnejší prístup. Je tomu tak hlavne preto, že oproti ostatným ekonomickým sektorom finančné náklady a príjmy vzniknú, resp. plynú finančným podnikom ako súčasť ich hlavnej činnosti. Keďže diskusie v tejto oblasti ešte nevedú k dostatočne presvedčivým záverom v medzinárodnom kontexte a v kontexte Únie, nebolo zatiaľ možné stanoviť špecifické pravidlá vo finančnom sektore a v sektore poisťovníctva. Je však nutné objasniť, že napriek dočasnému vylúčeniu týchto finančných podnikov zámerom je napokon dospieť k pravidlu o obmedzení zahrnutia úrokov so širokým rozsahom pôsobnosti, a z ktorého nebudú existovať výnimky.
• Zdaňovanie pri odchode
Daňovníci sa môžu pokúsiť znížiť svoju daňovú povinnosť tým, že svoju daňovú rezidenciu alebo svoje aktíva prevedú do jurisdikcie s nízkym zdanením. Tieto praktiky deformujú trh, pretože narúšajú základ dane štátu odchodu a presúvajú budúce zdaniteľné zisky do jurisdikcie určenia s nízkym zdanením. Ak daňovníci prevádzajú svoju daňovú rezidenciu mimo určitého členského štátu, v budúcnosti tento štát príde o svoje právo zdaniť príjmy týchto daňovníkov, ktoré už mohli byť vytvorené, ale sa ešte nerealizovali. Ten istý problém nastáva, keď daňovníci prevádzajú aktíva (bez ich odpredaja) mimo členského štátu a tieto aktíva zahŕňajú nerealizované zisky.
Zdaňovanie pri odchode slúži na to, aby sa zabránilo narúšaniu základu dane v krajine pôvodu, keď sa aktíva zahŕňajúce príslušné nerealizované zisky prevádzajú mimo daňovej jurisdikcie danej krajiny bez toho, aby sa zmenil ich vlastník. Keďže uplatňovanie zdanenia pri odchode v rámci Únie musí byť v súlade so základnými slobodami a v súlade s judikatúrou Súdneho dvora Európskej únie, táto smernica sa venuje zdaňovaniu pri odchode aj z hľadiska práva Únie a daňovníkom poskytuje možnosť odložiť splatenie výšky dane o niekoľko rokov a vyplatiť ju prostredníctvom rozložených splátok.
• Doložka o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania
Vzhľadom na ťažkosti spojené s poskytovaním daňovej úľavy v prípade daní zaplatených v zahraničí, štáty majú tendenciu čoraz viac oslobodzovať príjem zo zahraničia od dane. Nezamýšľaný negatívny účinok tohto prístupu spočíva v tom, že môže povzbudzovať k tomu, aby nezdanené alebo nízko zdanené príjmy vstúpili na vnútorný trh a následne sa pohybovali, v mnohých prípadoch nezdanené, v rámci Únie, a využívali pritom nástroje, ktoré dáva právo Únie k dispozícii.
Proti takýmto praktikám sa bežne používajú doložky o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania. Konkrétne daňovník podlieha zdaneniu (namiesto toho, aby bol oslobodený od dane) a dostáva daňový úver za daň zaplatenú v zahraničí. Spoločnosti sa tak odradia od toho, aby presúvali zisky mimo jurisdikcií s vysokým zdanením na územia s nízkym zdanením, pokiaľ pre tieto prevody neexistuje dostatočné ekonomické zdôvodnenie.
Prah nízkeho zdanenia
Komisia vo svojom návrhu smernice o CCCTB zaviedla doložku o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania, aby sa zohľadnili situácie, keď príjmy prúdiace na vnútorný trh z tretej krajiny podliehali v tretej krajine dani zo ziskov so zákonnou sadzbou dane z príjmov právnických osôb nižšou ako 40 percent priemernej zákonnej sadzby dane z príjmov právnických osôb v Únii. Týmto pravidlom by sa zaistilo, aby príjmy pochádzajúce z tretej krajiny vstupovali do Únie potom, ako sa zdania na úrovni, ktorá je aspoň taká istá ako najnižšia úroveň zdanenia, ktorému by táto platba podliehala, keby pochádzala z niektorého členského štátu. Návrh CCCTB sa na tento účel pre porovnanie odvoláva na priemerné zákonné sadzby zdaňovania príjmov právnických osôb v Únii.
Vzhľadom na to, že táto smernica nestanovuje samostatný systém zdaňovania príjmov právnických osôb, ani nezahŕňa mechanizmus konsolidácie základov dane spoločností patriacich do skupiny v celej Únii tak ako v rámci návrhu CCCTB, bolo by logické, keby sa ako referencia použila zákonná sadzba dane z príjmov právnických osôb v členskom štáte daňovníka prijímajúceho príjem zo zahraničia, a to aspoň dovtedy, kým sa nezrealizujú plány na opätovné práce v oblasti CCCTB, ako oznámila Komisia.
V navrhovanej schéme sa zohľadňuje skutočnosť, že v Únii nie sú sadzby zdaňovania príjmov právnických osôb zharmonizované. S cieľom zamerať sa na praktiky vyhýbania sa daňovým povinnostiam by sa mal v každom prípade stanoviť prah, aby sa zohľadnili situácie, keď je zdanenie na úrovni menej ako 50 percent v porovnaní so štátom daňovníka príjemcu. Tento prah by sa ale ani nemal stanoviť tak nízko, aby opatrenie stratilo akýkoľvek zmysel, pretože by sa vzťahovalo len na najagresívnejšie daňové jurisdikcie. So zreteľom na uvedené, skúška, prostredníctvom ktorej by zákonná sadzba dane z príjmov právnických osôb v krajine rezidencie subjektu alebo v krajine, v ktorej sa nachádza stála prevádzkareň, bola nižšia ako 40 percent zákonnej sadzby dane z príjmov právnických osôb v členskom štáte daňovníka, by sa dosiahla rovnováha medzi uznaním určitého priestoru na spravodlivú daňovú súťaž a potrebu predchádzať praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam.
Navyše pri uplatnení doložky o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania by sa príjem s pôvodom v tretej krajine prúdiaci do Únie zdanil v členskom štáte daňovníka na rovnakej úrovni ako príjem s pôvodom v tomto členskom štáte, čím by sa zaistilo rovnaké zaobchádzanie s platbami pochádzajúcimi z Únie a s platbami pochádzajúcimi z tretej krajiny. Členské štáty by tak naďalej dodržiavali povinnosti, ku ktorým sa zaviazali podľa európskeho aj medzinárodného práva.
• Všeobecné pravidlo proti zneužívaniu
Schémy daňového plánovania sú veľmi prepracované a právne predpisy v daňovej oblasti sa zvyčajne nevyvíjajú dostatočne rýchlo na to, aby zahŕňali všetky potrebné ochranné zložky na boj proti takýmto schémam. Z toho dôvodu je všeobecné pravidlo proti zneužívaniu v daňovom systéme užitočné – umožňuje, aby sa daňové praktiky zneužívania zachytili napriek tomu, že neexistuje špecifické pravidlo proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam.
Cieľom všeobecného pravidla proti zneužívaniu je vyplniť prípadné medzery v špecifických pravidlách na zabránenie zneužitiu, ktoré krajiny prijali v rámci boja proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam Príslušné orgány by tak získali právomoc neumožniť daňovníkom, aby využívali schémy zneužívajúce daňový systém. Navrhované všeobecné pravidlo proti zneužívaniu je v súlade s acquis navrhnuté tak, aby zohľadňovalo skúšky umelej povahy podľa Súdneho dvora Európskej únie, ak sa uplatňuje v rámci Únie.
• Pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti
Daňovníci s kontrolovanými dcérskymi spoločnosťami v jurisdikciách s nízkym zdanením môžu využívať praktiky daňového plánovania, pomocou ktorých presúvajú veľké sumy ziskov z (vysoko zdanenej) materskej spoločnosti smerom k dcérskym spoločnostiam, ktoré podliehajú nízkemu zdaneniu. Cieľom je znížiť celkovú daňovú povinnosť skupiny. Predtým uvedená analýza týkajúca sa prahu nízkeho zdanenia platí aj pre pravidlá týkajúce sa kontrolovaných zahraničných spoločností.
Príjem presunutý na dcérsku spoločnosť je zvyčajne mobilný pasívny príjem. Spoločná schéma by napríklad pozostávala z prvého prevodu, v rámci skupiny, vlastníctva nehmotných aktív (napr. duševného vlastníctva) na kontrolovanú zahraničnú spoločnosť a následne z presunu veľkých súm príjmu v podobe licenčných poplatkov za právo používať aktíva vo vlastníctve a v správe kontrolovanej zahraničnej spoločnosti. Takéto praktiky presunu ziskov jasne ovplyvňujú fungovanie vnútorného trhu, najmä ak sa príjmy presúvajú z EÚ do tretích krajín s nízkym zdanením.
Pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti prerozdeľujú príjmy nízko zdaňovanej kontrolovanej zahraničnej dcérskej spoločnosti jej materskej spoločnosti. V dôsledku toho sa tieto príjmy materskej spoločnosti zdaňujú v štáte jej rezidencie – zvyčajne ide o krajinu s vysokým zdanením. Právne predpisy o kontrolovaných zahraničných spoločnostiach majú preto za cieľ odstrániť stimuly pre presun príjmov na účely ich zdanenia s nižšou sadzbou v inej jurisdikcii.
• Rámec pre boj proti hybridným nesúrodým opatreniam.
Hybridné nesúrodé opatrenia sú dôsledkom rozdielov v právnej kvalifikácií platieb (finančných nástrojov) alebo subjektov v prípade interakcie dvoch právnych systémov. Takéto nesúrodé opatrenia môžu často viesť k dvojitému odpočtu (t.j. odpočtu v oboch štátoch) alebo odpočtu príjmu v jednom štáte bez toho, aby sa započítal v druhom štáte. Daňovníci, najmä tí, ktorí sú zapojení do cezhraničných štruktúr, často využívajú tieto rozdiely medzi vnútroštátnymi daňovými systémami a znižujú si celkovú daňovú povinnosť v Únii.
Tento problém preskúmala Skupina pre kódex správania (zdaňovanie podnikov), ako aj OECD. Aby sa zaistilo, že členské štáty skutočne zavedú pravidlá na účinný boj proti týmto nesúrodým opatreniam, sa touto smernicou stanovuje, aby právnu kvalifikáciu, ktorú hybridnému nástroju alebo subjektu udelil členský štát, z ktorého v závislosti od daného prípadu platba, výdavok alebo strata pochádza, uplatňoval druhý členský štát, ktorého sa nesúrodé opatrenie týka.
2016/0011 (CNS)
Návrh
SMERNICA RADY,
ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 115,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu 1 ,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru 2 ,
konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
keďže:
(1)Súčasné politické priority v oblasti medzinárodného zdaňovania poukazujú na nutnosť zabezpečiť, aby sa dane platili na mieste, kde sa vytvárajú zisky a hodnota. Je preto nevyhnutné obnoviť dôveru v spravodlivosť daňových systémov a vládam umožniť, aby mohli účinne vykonávať svoju daňovú zvrchovanosť. Tieto nové politické ciele Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (ďalej len „OECD“) premietla do konkrétnych akčných odporúčaní v rámci iniciatívy proti narúšaniu základu dane a presunu ziskov (ďalej len „BEPS“). V reakcii na potrebu spravodlivejšieho zdaňovania Komisia vo svojom oznámení zo 17. júna 2015 stanovuje akčný plán pre spravodlivé a efektívne zdaňovanie príjmov právnických osôb 3 (ďalej len „akčný plán“).
(2)Väčšina členských štátov sa ako členovia OECD zaviazali, že implementujú výsledok 15 akčných bodov proti narúšaniu základu dane a presunu ziskov, ktoré boli zverejnené 5. októbra 2015. V záujme dobrého fungovania vnútorného trhu je preto zásadné, aby členské štáty minimálne splnili svoje záväzky v rámci iniciatívy proti BEPS a všeobecnejšie aby prijali opatrenia, ktoré budú odrádzať od praktík vyhýbania sa daňovým povinnostiam a ktorými sa zaistí spravodlivé a účinné zdaňovanie v Únii dostatočne koherentným a koordinovaným spôsobom. Na trhu s vysoko integrovanými hospodárstvami sú potrebné spoločné strategické prístupy a koordinovaná činnosť na zabezpečenie lepšieho fungovania vnútorného trhu a maximalizácie pozitívnych účinkov iniciatívy proti BEPS. Navyše len prostredníctvom spoločného rámca by sa dalo zabrániť fragmentácii trhu a ukončiť momentálne existujúci nesúlad a narúšanie trhu. Napokon, vnútroštátnymi vykonávacími opatreniami dodržiavajúcimi spoločnú líniu v celej Únii by sa daňovníkom poskytla právna istota, že uvedené opatrenia by boli zlučiteľné s právom Únie.
(3)Je potrebné stanoviť pravidlá s cieľom posilniť priemernú úroveň ochrany proti agresívnemu daňovému plánovaniu na vnútornom trhu. Keďže by tieto pravidlá mali byť zlučiteľné s 28 samostatnými systémami zdaňovania príjmov právnických osôb, mali by sa obmedzovať na všeobecné ustanovenia, pričom vykonávanie by sa malo ponechať na členské štáty, keďže je vhodnejšie, aby ony vymedzili špecifické prvky uvedených pravidiel tak, aby čo najlepšie zodpovedali ich systémom zdaňovania príjmov právnických osôb. Tento cieľ by sa dal dosiahnuť, keby sa zaviedla minimálna úroveň ochrany pre vnútroštátne systémy zdaňovania príjmov právnických osôb v celej Únii. Je preto nutné koordinovať reakcie členských štátov pri implementácii výsledkov 15 akčných bodov proti narúšaniu základu dane a presunu ziskov s cieľom zvýšiť efektívnosť vnútorného trhu ako celku v boji proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam. Treba preto stanoviť spoločnú minimálnu úroveň ochrany pre vnútorný trh v konkrétnych oblastiach.
(4)Je potrebné stanoviť pravidlá uplatniteľné na všetkých daňovníkov, ktorí podliehajú dani z príjmov právnických osôb v členskom štáte. Uvedené pravidlá by sa mali uplatňovať aj na stále prevádzkarne týchto daňovníkov podliehajúcich dani z príjmov právnických osôb, ktoré sa môžu nachádzať v iných členských štátoch. Daňovníci podliehajúci dani z príjmov právnických osôb môžu byť daňovými rezidentmi v členskom štáte alebo môžu byť zriadení podľa zákonov členského štátu. Tieto pravidlá by sa mali vzťahovať aj na stále prevádzkarne subjektov, ktoré sú daňovými rezidentmi v tretej krajine, ak sa nachádzajú v jednom alebo viacerých členských štátoch.
(5)Je nevyhnutné stanoviť pravidlá proti narúšaniu základov dane a presunu ziskov mimo vnútorného trhu. Na dosiahnutie tohto cieľa sú potrebné pravidlá v týchto oblastiach: obmedzenia pre odpočet úrokov, zdaňovanie pri odchode, doložka o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania, všeobecné pravidlo proti zneužívaniu, pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti a rámec boja proti hybridným nesúrodým opatreniam. Ak má uplatňovanie uvedených pravidiel za následok dvojité zdanenie, mali by daňovníci získať úľavu prostredníctvom odpočtu za daň zaplatenú v inom členskom štáte alebo tretej krajine, v závislosti od daného prípadu. Pravidlá by sa teda nemali zameriavať len na zamedzovanie praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ale malo by sa nimi zabezpečiť aj to, že sa predíde vytváraniu ďalších prekážok trhu, ako je dvojité zdanenie.
(6)V snahe znížiť svoju celkovú daňovú povinnosť cezhraničné skupiny spoločností čoraz viac presúvajú zisky, často prostredníctvom zvýšených úrokových platieb, z jurisdikcií s vysokým zdanením do krajín s režimami s nižším zdanením. Pravidlo o obmedzení zahrnutia úrokov je potrebné, aby bolo možné odradiť od takých praktík tak, že sa obmedzí odpočítateľnosť čistých finančných nákladov daňovníkov (t. j. suma, o ktorú finančné výdavky prekračujú finančné príjmy). Je preto potrebné stanoviť pomer pre odpočítateľnosť, v ktorom sa zohľadnia príjmy daňovníka pred úrokmi, zdanením, odpismi a amortizáciou (EBITDA). Finančné príjmy oslobodené od dane by sa nemali započítavať proti finančným výdavkom. Dôvodom je, že pri určovaní maximálnej výšky úrokov, ktoré možno odpočítať, by sa mal brať do úvahy len zdaniteľný príjem. V záujme uľahčenia pre daňovníkov, ktorí v súvislosti s narúšaním základu dane a presunom ziskov predstavujú menšie riziko, by čisté úroky mali byť vždy odpočítateľné do maximálnej stanovenej výšky, ktorá sa uplatní, ak by bol odpočet vyšší než pomer založený na EBITDA. Ak je daňovník súčasťou skupiny, ktorá predkladá povinné konsolidované účtovné závierky, na účely priznania nároku pre daňovníkov odpočítať vyššie sumy čistých finančných nákladov by sa do úvahy mala vziať zadlženosť celej skupiny. Pravidlo o obmedzení zahrnutia úrokov by sa malo uplatňovať v súvislosti s čistými finančnými nákladmi daňovníka bez toho, aby sa rozlišovalo, či náklady vznikajú z dlhu vzniknutého na vnútroštátnej úrovni, na cezhraničnej úrovni v rámci Únie alebo v tretej krajine. Hoci sa všeobecne pripúšťa, že obmedzenia pre odpočet úrokov by sa mali vzťahovať aj na finančné podniky, t. j. finančné inštitúcie a poisťovne, takisto sa uznáva, že tieto dva sektory majú špecifické charakteristiky, ktoré si vyžadujú osobitnejší prístup. Keďže diskusie v tejto oblasti ešte nevedú k dostatočne presvedčivým záverom v medzinárodnom kontexte a v kontexte Únie, nie je zatiaľ možné stanoviť špecifické pravidlá vo finančnom sektore a v sektore poisťovníctva.
(7)Dane pri odchode majú za úlohu zaistiť v prípade, že daňovník prevádza aktíva alebo svoju daňovú rezidenciu mimo daňovej jurisdikcie štátu, aby tento štát zdanil ekonomickú hodnotu všetkých kapitálových ziskov vytvorených na jeho území, a to aj ak tento zisk ešte nebol v čase odchodu zrealizovaný. Je preto potrebné určiť, v ktorých prípadoch daňovníci podliehajú pravidlám dane pri odchode a sú zdaňovaní z nerealizovaných ziskov, ktoré boli zahrnuté do jeho prevedených aktív. Na vypočítanie príslušných súm je nevyhnutné stanoviť trhovú hodnotu prevedených aktív na základe princípu nezávislého vzťahu. V rámci Únie je potrebné vyriešiť otázky týkajúce sa uplatňovania dane pri odchode a objasniť podmienky dosiahnutia súladu s právom Únie. V týchto situáciách by daňovníci mali mať právo buď zaplatiť vymeranú výšku dane pri odchode okamžite alebo odložiť splatenie výšky dane, v prípade možnosti spolu s úrokmi a zárukou, o niekoľkých rokov a svoju daňovú povinnosť si splniť prostredníctvom rozložených splátok. Daň pri odchode by sa nemala vyberať, ak je prevod aktív dočasný a pokiaľ sa dané aktíva majú vrátiť do členského štátu prevodcu, ak sa prevod uskutočňuje s cieľom splniť prudenciálne požiadavky alebo na účely riadenia likvidity alebo ak ide o transakcie financovania prostredníctvom cenných papierov alebo aktíva uložené ako kolaterál.
(8)Vzhľadom na ťažkosti spojené s poskytovaním daňovej úľavy v prípade daní zaplatených v zahraničí, štáty majú tendenciu čoraz viac oslobodzovať príjem zo zahraničia od zdanenia v krajine pobytu. Nezamýšľaný negatívny účinok tohto prístupu však spočíva v tom, že podnecuje k situáciám, v ktorých nezdanené alebo nízko zdanené príjmy vstupujú na vnútorný trh a následne kolujú, v mnohých prípadoch nezdanené, v rámci Únie, pričom využívajú nástroje, ktoré dáva právo Únie k dispozícii. Proti takýmto praktikám sa bežne používajú doložky o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania. Je preto potrebné stanoviť takúto doložku o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania, ktorá bude zameraná na niektoré typy príjmov zo zahraničia, napríklad rozdelenie ziskov, výnos z odpredaja podielov a zisky stálej prevádzkarne, ktoré sú oslobodené od daní v Únii a pochádzajú z tretích krajín. Tieto príjmy by mali byť v Únii zdaniteľné, ak boli v tretej krajine zdanené pod určitú úroveň. Vzhľadom na to, že si doložka o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania nevyžaduje kontrolu nízko zdaneného subjektu a riadna účtovná závierka subjektu teda nemusí byť dostupná, výpočet skutočnej daňovej sadzby môže byť veľmi komplikovaný. Členské štáty by preto mali pri uplatňovaní doložky o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania použiť zákonnú sadzbu dane. Členské štáty, ktoré uplatňujú doložku o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania, by mali dať daňový úver za dane zaplatené v zahraničí, aby sa predišlo dvojitému zdaneniu.
(9)Všeobecné pravidlá proti zneužívaniu sú v daňových systémoch stanovené s cieľom bojovať proti daňovým praktikám zneužívania, ktoré ešte neboli predmetom konkrétne zameraných ustanovení. Všeobecné pravidlá proti zneužívaniu preto majú za úlohu vyplniť medzery, ktoré by nemali mať vplyv na uplatniteľnosť konkrétnych pravidiel na zabránenie zneužitiu. V rámci Únie by sa uplatnenie všeobecných pravidiel na zabránenie zneužitiu malo obmedzovať na schémy, ktoré sú čisto umelé (nie sú skutočné); v iných prípadoch by daňovník mal mať právo zvoliť si pre svoje obchodné záležitosti daňovo najvýhodnejšiu štruktúru. Okrem toho je dôležité zaistiť, aby sa všeobecné pravidlá na zabránenie zneužitiu uplatňovali vo vnútroštátnom kontexte, v rámci Únie a voči tretím krajinám jednotným spôsobom tak, aby sa rozsah ich pôsobnosti a výsledky ich uplatňovania vo vnútroštátnom a cezhraničnom kontexte nelíšili.
(10)Pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti majú za následok ďalšie pridelenie príjmov nízko zdaňovanej kontrolovanej dcérskej spoločnosti jej materskej spoločnosti. Materská spoločnosť sa potom stáva zdaniteľnou z týchto pridelených príjmov v štáte, v ktorom je daňovým rezidentom. V závislosti od politických priorít tohto štátu sa pravidlá pre kontrolované zahraničné spoločnosti môžu zameriavať na celú nízko zdaňovanú dcérsku spoločnosť alebo sa môžu obmedzovať na príjem, ktorý bol na túto dcérsku spoločnosť odklonený umelo. Je vhodné, aby sa tieto situácie riešili ako v tretích krajinách, tak aj v Únii. V záujme dodržania základných slobôd by mal byť vplyv pravidiel v rámci Únie obmedzený na schémy, ktoré ústia do umelého presunu ziskov mimo členského štátu materskej spoločnosti smerom ku kontrolovanej zahraničnej spoločnosti. V takom prípade by sa výška príjmov pridelených materskej spoločnosti mala upraviť na základe princípu nezávislého vzťahu, aby štát materskej spoločnosti zdaňoval iba výšku príjmov kontrolovanej zahraničnej spoločnosti do tej miery, do akej nezodpovedajú tomuto princípu. Z rozsahu pôsobnosti pravidiel pre kontrolované zahraničné spoločnosti by sa mali vylúčiť finančné podniky, ak sú daňovými rezidentmi v Únii, vrátane stálych prevádzkarní takýchto podnikov nachádzajúcich sa v Únii. Dôvodom je, že rozsah pôsobnosti pre oprávnené uplatňovanie pravidiel pre kontrolované zahraničné spoločnosti v rámci Únie by mal byť obmedzený na umelé situácie bez ekonomickej podstaty, čo by znamenalo, že vysoko regulovaný finančný sektor a sektor poisťovníctva by sa týmto pravidlám pravdepodobne vymkli.
(11)Hybridné nesúrodé opatrenia sú dôsledkom rozdielov v právnej kvalifikácií platieb (finančných nástrojov) alebo subjektov a tieto rozdiely vychádzajú najavo pri interakcii medzi právnymi systémami dvoch jurisdikcií. Výsledkom takýchto nesúrodých opatrení je často dvojitý odpočet (t.j. odpočet v oboch štátoch) alebo odpočet príjmu v jednom štáte bez toho, aby sa zahrnul do základu dane v druhom štáte. Aby sa tomu predišlo, je nutné stanoviť pravidlá, na základe ktorých by jedna z oboch dotknutých jurisdikcií mala dať hybridnému nástroju alebo subjektu právnu kvalifikáciu a druhá jurisdikcia by ju mala akceptovať. Hoci členské štáty v rámci skupiny pre kódex správania (zdaňovanie podnikov) schválili usmernenia o zdaňovaní hybridných subjektov 4 a hybridných stálych prevádzkarní 5 v rámci Únie, ako aj o zdaňovaní hybridných subjektov v súvislosti s tretími krajinami, ešte stále je potrebné prijať záväzné pravidlá. Napokon je potrebné obmedziť rozsah pôsobnosti týchto pravidiel na hybridné nesúrodé opatrenia medzi členskými štátmi. Hybridné nesúrodé opatrenia medzi členskými štátmi a tretími krajinami bude treba ďalej preskúmať.
(12)Je nutné objasniť, že implementácia pravidiel proti vyhýbaniu sa daňovým povinnostiam stanoveným v tejto smernici by sa nemala dotknúť povinnosti daňovníkov dodržiavať princíp nezávislého vzťahu a prípadne ani práva členského štátu upraviť daňovú povinnosť smerom nahor v súlade s princípom nezávislého vzťahu.
(13)V súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 6 sa uskutočnili konzultácie s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov. Na spracúvanie osobných údajov vykonávané v rámci tejto smernice sa uplatňuje právo na ochranu osobných údajov podľa článku 8 Charty základných práv EÚ, ako aj smernice Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES 7 .
(14)Keďže jedným z hlavných cieľov tejto smernice je zvýšiť odolnosť vnútorného trhu ako celku voči cezhraničným praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, členské štáty konajúce jednotlivo ho nemôžu dosiahnuť uspokojivo. Vnútroštátne systémy zdaňovania príjmov právnických osôb sú rôznorodé a individuálne opatrenia členských štátov by len zopakovali existujúcu roztrieštenosť vnútorného trhu v oblasti priameho zdaňovania. Nedostatočná efektivita a narušenia vznikajúce vzájomným pôsobením jednotlivých vnútroštátnych opatrení by tak mohli pretrvávať. Výsledkom by bola nekoordinovanosť. Keďže veľká miera neefektívnosti na vnútornom trhu má za následok hlavne problémy cezhraničnej povahy, nápravné opatrenia by sa mali prijať skôr na úrovni Únie. Je preto nevyhnutné prijať riešenia, ktoré fungujú pre vnútorný trh ako celok a toto sa dá lepšie dosiahnuť na úrovni Únie. Únia teda môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v uvedenom článku táto smernica neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie daného cieľa. Stanovením minimálnej úrovne ochrany pre vnútorný trh sa táto smernica zameriava len na dosiahnutie minimálnej základnej úrovne koordinácie v rámci Únie na účely splnenia svojich cieľov.
(15)Komisia by mala vyhodnotiť vykonávanie tejto smernice tri roky po nadobudnutí jej účinnosti a Rade o ňom podať správu. Členské štáty by Komisii mali poskytovať všetky informácie potrebné na toto vyhodnotenie,
PRIJALA TÚTO SMERNICU:
KAPITOLA 1
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
Táto smernica sa uplatňuje na všetkých daňovníkov, ktorí podliehajú dani z príjmov právnických osôb v jednom alebo vo viacerých členských štátoch, vrátane stálych prevádzkární v jednom alebo vo viacerých členských štátoch subjektov, ktoré sú daňovými rezidentmi v tretej krajine.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tejto smernice sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.„náklady na prijaté úvery a pôžičky“ sú úrokové náklady a iné ekvivalentné náklady, ktoré daňovníkovi vznikajú v súvislosti s vypožičaním si finančných prostriedkov, vrátane akýchkoľvek rozdielov medzi vypožičanými finančnými prostriedkami a sumou pri splatnosti, úrokovým prvkom v lízingovej zmluve, ak má ekonomický vlastník nárok odpočítať takýto úrok, a výdavkami vzniknutými v súvislosti so získavaním finančných prostriedkov,
2.„prebytočné náklady na prijaté úvery a pôžičky“ je suma, o ktorú náklady na prijaté úvery a pôžičky daňovníka prevyšujú úrokové výnosy a iné ekvivalentné zdaniteľné príjmy z finančných aktív, ktoré daňovník prijíma,
3.„finančné aktívum“ je finančný nástroj podľa vymedzenia v článku 4 ods. 1 bode 15 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/65/EÚ 8 a vklad a štrukturálne vklady, pohľadávky z úverov a investičné produkty založené na poistení,
4.„finančná spoločnosť“ je každý z týchto subjektov:
a)úverová inštitúcia alebo investičná spoločnosť podľa vymedzenia v článku 4 ods. 1 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/39/ES 9 ;
b)poisťovňa podľa vymedzenia v článku 13 bode 1 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES 10 ;
c)zaisťovňa podľa vymedzenia v článku 13 bode 4 smernice 2009/138/ES;
d)inštitúcia zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia patriaca do rozsahu pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/41/ES 11 , pokiaľ sa členský štát nerozhodol, že celú uvedenú smernicu alebo jej časť nebude v súlade s článkom 5 uvedenej smernice uplatňovať na uvedenú inštitúciu alebo zástupcu inštitúcie zamestnaneckého dôchodkového zabezpečenia, ako sa uvádza v článku 19 ods. 1 smernice 2003/41/ES;
e)alternatívny investičný fond spravovaný správcom alternatívneho investičného fondu podľa vymedzenia v článku 4 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2011/61/EÚ 12 ;
f)podniky kolektívneho investovania do prevoditeľných cenných papierov (PKIPCP) v zmysle článku 1 ods. 2 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/65/ES 13 ;
g)centrálna protistrana podľa vymedzenia v článku 2 bode 1 nariadenia (EÚ) č. 648/2012 14 ;
h)centrálny depozitár cenných papierov v zmysle vymedzenia v článku 2 ods. 1 bode 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 909/2014 15 ;
5.„prevod aktív“ je operácia, ktorou sa nárok na zdanenie prevedených aktív presúva do iného členského štátu alebo tretej krajiny, zatiaľ čo aktíva zostávajú v skutočnom vlastníctve toho istého daňovníka, okrem dočasného prevodu aktív, pokiaľ sa aktíva majú vrátiť do členského štátu prevodcu;
6.„prevod daňovej rezidencie“ je operácia, prostredníctvom ktorej daňovník prestáva byť daňovým rezidentom v niektorom členskom štáte, pričom nadobúda daňovú rezidenciu v inom členskom štáte alebo tretej krajine;
7.„prevod stálej prevádzkarne“ je operácia, prostredníctvom ktorej daňovník prestáva byť zdaniteľný v jednom členskom štáte, pričom začína byť zdaniteľný v inom členskom štáte alebo tretej krajine bez toho, aby sa stal daňovým rezidentom uvedeného členského štátu alebo uvedenej tretej krajiny.
Článok 3
Minimálna úroveň ochrany
Táto smernica nebráni uplatňovaniu ustanovení vnútroštátnych predpisov alebo dohôd zabezpečujúcich vyššiu úroveň ochrany vnútroštátnych základov dane z príjmov právnických osôb.
KAPITOLA II
OPATRENIA PROTI VYHÝBANIU SA DAŇOVÝM POVINNOSTIAM
Článok 4
Pravidlo o obmedzení zahrnutia úrokov
1.Náklady na prijaté úvery a pôžičky sa musia vždy odpočítavať v rozsahu, v ktorom daňovník získa úrok alebo iné zdaniteľné príjmy z finančných aktív.
2.Prebytočné náklady na prijaté úvery a pôžičky sú odpočítateľné v daňovom roku, v ktorom vznikli, len do výšky 30 percent príjmov daňovníka pred úrokmi, zdanením, odpismi a amortizáciou (EBITDA) alebo do výšky 1 000 000 EUR, podľa toho, ktorá suma je vyššia. EBITDA sa vypočíta tak, že k zdaniteľnému príjmu sa prirátajú (späť) daňovo upravené sumy čistých úrokových nákladov a iné náklady zodpovedajúce úroku, ako aj daňovo upravené sumy odpisov a amortizácie.
3.Odchylne od odseku 2 sa daňovníkovi môže priznať právo v plnej výške odpočítať prebytočné náklady na prijaté úvery a pôžičky, ak daňovník môže preukázať, že pomer jeho vlastného imania k jeho celkovým aktívam je rovnaký alebo vyšší ako ekvivalentný pomer skupiny.
Prvý pododsek sa uplatňuje za týchto podmienok:
a)pomer vlastného imania daňovníka k jeho celkovým aktívam sa považuje za rovnajúci sa ekvivalentnému pomeru skupiny, ak je pomer vlastného imania daňovníka k jeho celkovým aktívam nižší o najviac 2 percentuálne body;
b)skupinu tvoria všetky subjekty, ktoré sú zahrnuté v auditovaných konsolidovaných finančných výkazoch vypracovaných v súlade s medzinárodnými štandardmi finančného výkazníctva alebo vnútroštátnym systémom finančného výkazníctva členského štátu alebo všeobecne uznávanými účtovnými zásadami Spojených štátov amerických (GAAP);
c)všetky aktíva a záväzky sa oceňujú pomocou tej istej metódy, ako je metóda použitá v konsolidovaných finančných výkazoch;
d)vlastné imanie daňovníka a jeho celkové aktíva sa znižujú o príspevky za posledných šesť mesiacov pred súvahovým dňom, pokiaľ sa tieto príspevky zhodujú s odpismi alebo rozdeleniami počas šiestich mesiacov po príslušnom súvahovom dni;
e)platby pridruženým podnikom nepresahujú 10 percent celkových čistých úrokových nákladov skupiny.
4.EBITDA v daňovom roku, ktorý nie je úplne absorbovaný nákladmi na prijaté úvery a pôžičky, ktoré vznikli daňovníkovi v danom daňovom roku alebo v predchádzajúcich daňových rokoch, sa môže preniesť do budúcich daňových rokov.
5.Náklady na prijaté úvery a pôžičky, ktoré nemožno odpočítať v bežnom daňovom roku podľa odseku 2, sú odpočítateľné do výšky 30 percent EBITDA v nasledujúcich daňových rokoch rovnakým spôsobom, ako náklady na prijaté úvery a pôžičky v týchto rokoch.
6.Odseky 2 až 5 sa neuplatňujú na finančné podniky.
Článok 5
Zdaňovanie pri odchode
1.Daňovník podlieha dani vo výške rovnajúcej sa trhovej hodnote prevedených aktív v čase odchodu zníženej o ich hodnotu na daňové účely v prípade niektorej z týchto situácií:
a)daňovník prevádza aktíva zo svojho ústredia do svojej stálej prevádzkarne v inom členskom štáte alebo tretej krajine;
b)daňovník prevádza aktíva zo svojej stálej prevádzkarne v členskom štáte do svojho ústredia alebo inej stálej prevádzkarne v inom členskom štáte alebo tretej krajine;
c)daňovník prevádza svoju daňovú rezidenciu do iného členského štátu alebo tretej krajiny s výnimkou tých aktív, ktoré zostávajú skutočne spojené so stálou prevádzkarňou v prvom členskom štáte;
d)daňovník prevádza svoju stálu prevádzkareň mimo členského štátu.
Na účely prvého pododseku písmena c) akýkoľvek nasledujúci prevod aktív zo stálej prevádzkárne, ktorá sa nachádza v prvom členskom štáte a s ktorou sú aktíva skutočne spojené, do tretej krajiny, sa považuje za odpredaj za trhovú cenu.
2.Daňovník môže odložiť platbu dane pri odchode uvedenú v odseku 1 a zaplatiť ju v splátkach rozvrhnutých aspoň na 5 rokov v prípade niektorej z týchto situácií:
a)daňovník prevádza aktíva zo svojho ústredia do svojej stálej prevádzkarne v inom členskom štáte alebo tretej krajine, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o Európskom hospodárskom priestore (Dohoda o EHP);
b)daňovník prevádza aktíva zo svojej stálej prevádzkarne v členskom štáte do svojho ústredia alebo inej stálej prevádzkarne v inom členskom štáte alebo tretej krajine, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o EHP;
c)daňovník prevádza svoju daňovú rezidenciu do iného členského štátu alebo tretej krajiny, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o EHP;
d)daňovník prevádza svoju stálu prevádzkareň do iného členského štátu alebo tretej krajiny, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o EHP.
3.Ak daňovník odloží platbu v súlade s odsekom 2, možno účtovať úrok v súlade s právnymi predpismi členského štátu daňovníka alebo stálej prevádzkarne, v závislosti od prípadu a v rozsahu potrebnom na zachovanie hodnoty vymeranej daňovej povinnosti.
Ak existuje preukázateľné a skutočné riziko, že dané sumy nebudú uhradené, ako podmienka na odklad platby v súlade s odsekom 2 sa od daňovníka môže žiadať aj poskytnutie záruky.
Druhý pododsek sa neuplatňuje, ak sa právnymi predpismi členského štátu daňovníka alebo stálej prevádzkarne stanovuje možnosť vymoženia daňového dlhu prostredníctvom iného daňovníka, ktorý je členom tej istej skupiny a je daňovým rezidentom v uvedenom členskom štáte.
4.Odklad platby v súlade s odsekom 2 sa okamžite preruší a daňový dlh sa stáva vymáhateľný v týchto prípadoch:
a)prevedené aktíva sa odpredali;
b)prevedené aktíva sa následne prevádzajú do tretej krajiny;
c)daňová rezidencia daňovníka alebo jeho stála prevádzkareň sa následne prevádza do tretej krajiny;
d)daňovník vstupuje do konkurzu alebo je v likvidácii.
5.Ak sa majú aktíva, daňová rezidencia alebo stála prevádzkareň previesť do iného členského štátu, uvedený členský štát akceptuje trhovú hodnotu, ktorú určil členský štát daňovníka alebo stálej prevádzkarne, ako počiatočnú hodnotu aktív na daňové účely.
6.Na účely odsekov 1 až 5 je „trhová hodnota“ suma, za ktorú možno vymeniť aktíva alebo vyrovnať vzájomné záväzky medzi dobrovoľne konajúcimi neprepojenými kupujúcimi a predávajúcimi v rámci priamej transakcie.
7. Tento článok sa neuplatňuje na dočasné prevody aktív, ak sa aktíva majú vrátiť do členského štátu prevodcu.
Článok 6
Doložka o prechode od metódy oslobodenia od dane k metóde započítania
1.Členské štáty nemôžu daňovníka oslobodiť od dane z príjmu zo zahraničia, ktorý daňovník prijal ako rozdelené zisky od subjektu v tretej krajine alebo ako výnos z odpredaja podielov v držbe subjektu v tretej krajine alebo ako príjem zo stálej prevádzkarne nachádzajúcej sa v tretej krajine, ak daný subjekt alebo stála prevádzkareň podliehajú, v krajine rezidencie subjektu alebo v krajine, v ktorej sa stála prevádzkareň nachádza, dani zo ziskov so zákonnou sadzbou dane z príjmov právnických osôb nižšou ako 40 percent zákonnej sadzby dane, ktorá by sa vymerala v uplatniteľnom systéme dane z príjmu právnických osôb v členskom štáte daňovníka. Za týchto okolností daňovník podlieha dani z príjmov zo zahraničia, pričom sa z jeho daňovej povinnosti v štáte jeho daňovej rezidencie odpočíta daň zaplatená v tretej krajine. Tento odpočet nepresiahne výšku dane, ktorá sa vypočítala pred odpočtom a vzťahuje sa na zdaniteľný príjem.
2.Odsek 1 sa neuplatňuje na tieto typy strát:
a)straty, ktoré vznikli stálej prevádzkarni daňovníka-rezidenta nachádzajúcej sa v tretej krajine;
b)straty z odpredaja podielov v subjekte, ktorý je daňovým rezidentom v tretej krajine.
Článok 7
Všeobecné pravidlo proti zneužívaniu
1.Schémy, ktoré nie sú skutočné, alebo súbory schém, ktoré sa vykonávajú hlavne s cieľom získať daňovú výhodu, ktorá je v rozpore s cieľom alebo účelom inak uplatniteľných daňových ustanovení, sa na účely výpočtu daňovej povinnosti právnických osôb neberú do úvahy. Schéma môže pozostávať z viac ako jedného kroku alebo časti.
2.Na účely odseku 1 sa schéma alebo súbor schém považujú za schému alebo súbor schém, ktoré nie sú skutočné, pokiaľ nie sú zavedené z opodstatnených obchodných dôvodov, ktoré odzrkadľujú ekonomickú realitu.
3.Ak sa v súlade s odsekom 1 schémy alebo súbory schém neberú do úvahy, daňová povinnosť sa vypočíta na základe ekonomickej podstaty v súlade s vnútroštátnym právom.
Článok 8
Právne predpisy týkajúce sa kontrolovaných zahraničných spoločností
1.Základ dane daňovníka zahŕňa nerozdelený príjem subjektu, keď sú splnené tieto podmienky:
a)daňovník samotný alebo spolu so svojimi pridruženými podnikmi, ako sú vymedzené v uplatniteľnom systéme zdaňovania príjmov právnických osôb, má priamo alebo nepriamo viac než 50 % hlasovacích práv alebo vlastní viac než 50 % kapitálu alebo má nárok na viac než 50 % zisku uvedeného subjektu;
b)podľa všeobecného režimu krajiny subjektu zisky podliehajú skutočnej daňovej sadzbe nižšej ako 40 percent skutočnej daňovej sadzby, ktorá by sa vymeriavala v uplatniteľnom systéme dane z príjmu právnických osôb v členskom štáte daňovníka;
c)viac než 50 percent príjmu plynúceho subjektu patrí do niektorej z týchto kategórií:
i)úroky alebo akýkoľvek iný príjem plynúci z finančných aktív;
ii)odmeny alebo akýkoľvek iný príjem plynúci z duševného vlastníctva alebo obchodovateľných povolení;
iii)dividendy a príjem z odpredaja podielov;
iv)príjem z finančného lízingu;
v)príjem z nehnuteľného majetku, s výnimkou prípadov, keď by členský štát daňovníka nebol na základe dohody s treťou krajinou oprávnený tento príjem zdaňovať;
vi)príjem z poisťovacích, bankových a iných finančných činností;
vii)príjem zo služieb poskytnutých daňovníkovi alebo jeho pridruženým podnikom;
d)subjekt nie je spoločnosťou, s ktorej hlavnou triedou akcií sa pravidelne obchoduje na jednej alebo viacerých uznaných akciových burzách.
Písmeno c) prvého pododseku sa uplatňuje na finančné podniky, len ak viac než 50 percent príjmu subjektu v týchto kategóriách pochádza z transakcií s daňovníkom alebo jeho pridruženými podnikmi.
2.Členské štáty neuplatňujú odsek 1, ak je subjekt daňovým rezidentom v členskom štáte alebo tretej krajine, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o EHP, alebo ak ide o stálu prevádzkareň subjektu tretej krajiny nachádzajúcu sa v členskom štáte, pokiaľ zriadenie subjektu nie je čisto umelé, alebo pokiaľ sa subjekt v rámci svojej činnosti nezapája do špekulatívnych schém, ktoré nie sú skutočné a zaviedli sa hlavne s cieľom získať daňovú výhodu.
Odsek 1 sa neuplatňuje na finančné podniky, ktoré sú daňovým rezidentom v členskom štáte alebo tretej krajine, ktorá je zmluvnou stranou Dohody o EHP, alebo ak ide o ich stále prevádzkarne v jednom alebo viacerých členských štátoch.
Na účely prvého pododseku sa schémy alebo súbory schém považujú za nie skutočné, pokiaľ by subjekt nevlastnil aktíva alebo nepodstúpil riziká, z ktorých pochádza jeho celý príjem alebo časť z neho, ak by nebol kontrolovaný spoločnosťou, kde sa dôležité funkcie priamo súvisiace s týmito aktívami a rizikami vykonávajú a slúžia na vytváranie príjmu kontrolovanej spoločnosti.
Ak sa subjekt zapája do schém, ktoré nie sú skutočné, príjem, ktorý sa má zahrnúť do základu dane kontrolujúcej spoločnosti, sa obmedzuje na sumy, ktoré pochádzajú z aktív a rizík súvisiacich s dôležitými funkciami, ktoré vykonáva kontrolujúca spoločnosť. Príjmy pridelené kontrolovanej zahraničnej spoločnosti sa vypočítajú v súlade s princípom nezávislého vzťahu.
Článok 9
Výpočet príjmu kontrolovanej zahraničnej spoločnosti
1.Príjem, ktorý sa má zahrnúť do základu dane, sa vypočíta v súlade s pravidlami zákona o dani z príjmu právnických osôb členského štátu, kde je daňovník rezidentom na daňové účely. Straty subjektu sa do základu dane nezahŕňajú, ale prenášajú sa ďalej a zohľadňujú sa pri uplatnení článku 8 v nasledujúcich daňových rokoch.
2.Príjem, ktorý sa má zahrnúť do základu dane, sa vypočíta v pomere k nároku daňovníka na zisky subjektu.
3.Príjem sa zahŕňa do daňového roka, v ktorom sa končí daňový rok subjektu.
4.Keď subjekt rozdeľuje zisk daňovníkovi, pri výpočte výšky splatnej dane z rozdelených ziskov sa zo základu dane odpočítajú sumy príjmov, ktoré predtým boli zahrnuté do základu dane podľa článku 8, aby sa zaistilo, že nedôjde k dvojitému zdaneniu.
5.Keď daňovník odpredá svoju účasť v subjekte, časť výnosu z odpredaja, ktorá bola predtým zahrnutá do základu dane podľa článku 8 a ešte nebola rozdelená, sa pri výpočte výšky splatnej dane z uvedeného výnosu odpočíta zo základu dane, aby sa zaistilo, že nedôjde k dvojitému zdaneniu.
Článok 10
Hybridné nesúrodé opatrenia
Ak dva členské štáty z právneho hľadiska kvalifikujú rozdielne toho istého daňovníka (hybridný subjekt) vrátane jeho stálych prevádzkarní v jednom alebo viacerých členských štátoch a tento stav vedie buď situácii, kde k odpočtu tej istej platby, výdavkov alebo strát dôjde aj v členskom štáte, v ktorom má platba zdroj, vznikli výdavky alebo sa utrpeli straty, a v inom členskom štáte, alebo k situácii, kde dôjde k odpočtu platby v členskom štáte, v ktorom má platba zdroj, bez toho, aby sa tá istá platba zodpovedajúcim spôsobom zahrnula v druhom členskom štáte, právnu kvalifikáciu, ktorú hybridnému subjektu pridelil členský štát, v ktorom má platba zdroj, vznikli výdavky alebo sa utrpeli straty, druhý členský štát uplatňuje.
Ak dva členské štáty z právneho hľadiska kvalifikujú rôzne tú istú platbu (hybridný nástroj) a tento stav vedie k situácii, že dôjde k odpočtu v členskom štáte, v ktorom má platba zdroj, bez toho, aby sa tá istá platba zodpovedajúcim spôsobom zahrnula v druhom členskom štáte, právnu kvalifikáciu, ktorú hybridnému nástroju pridelil členský štát, v ktorom má platba zdroj, druhý členský štát uplatňuje.
KAPITOLA III
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 11
Preskúmanie
1.Komisia vyhodnotí vykonávanie tejto smernice tri roky po nadobudnutí jej účinnosti a Rade o ňom podá správu.
2.Členské štáty Komisii poskytujú všetky informácie potrebné na vyhodnotenie vykonávania tejto smernice.
Článok 12
Transpozícia
1.Členské štáty prijmú a uverejnia najneskôr do […] zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou. Komisii bezodkladne oznámia znenie týchto ustanovení.
Tieto ustanovenia uplatňujú od […].
Členské štáty uvedú priamo v prijatých opatreniach alebo pri ich úradnom uverejnení odkaz na túto smernicu. Podrobnosti o odkaze upravia členské štáty.
2.Členské štáty oznámia Komisii znenie hlavných ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré prijmú v oblasti pôsobnosti tejto smernice.
Článok 13
Nadobudnutie účinnosti
Táto smernica nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 14
Adresáti
Táto smernica je určená členským štátom.
V Bruseli
Za Radu
predseda
LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ
1.RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY
1.1.Názov návrhu/iniciatívy
1.2.Príslušné oblasti politiky v rámci ABM/ABB
1.3.Druh návrhu/iniciatívy
1.4.Ciele
1.5.Dôvody návrhu/iniciatívy
1.6.Trvanie a finančný vplyv
1.7.Plánovaný spôsob hospodárenia
2.OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA
2.1.Opatrenia týkajúce sa kontroly a predkladania správ
2.2.Systémy riadenia a kontroly
2.3.Opatrenia na predchádzanie podvodom a nezrovnalostiam
3.ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV NÁVRHU/INICIATÍVY
3.1.Príslušné okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky výdavkov
3.2.Odhadovaný vplyv na výdavky
3.2.1.Zhrnutie odhadovaného vplyvu na výdavky
3.2.2.Odhadovaný vplyv na operačné rozpočtové prostriedky
3.3.2.Odhadovaný vplyv na administratívne rozpočtové prostriedky
4.3.2.Súlad s platným viacročným finančným rámcom
5.3.2.Príspevky od tretích strán
3.3.Odhadovaný vplyv na príjmy
LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ
1.RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY
1.1.Názov návrhu/iniciatívy
Návrh smernice Rady, ktorou sa stanovujú pravidlá proti praktikám vyhýbania sa daňovým povinnostiam, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie vnútorného trhu
1.2.Príslušné oblasti politiky v rámci ABM/ABB 16
14
14.03
1.3.Druh návrhu/iniciatívy
⊠ Návrh/iniciatíva sa týka novej akcie
◻ Návrh/iniciatíva sa týka novej akcie, ktorá nadväzuje na pilotný projekt/prípravnú akciu 17
◻ Návrh/iniciatíva sa týka predĺženia trvania existujúcej akcie
◻ Návrh/iniciatíva sa týka akcie presmerovanej na novú akciu
1.4.Ciele
1.4.1.Viacročné strategické ciele Komisie, ktoré sú predmetom návrhu/iniciatívy
Pracovný program Komisie na rok 2015 uvádza ako jednu zo svojich priorít spravodlivejší prístup k zdaňovaniu. V nadväznosti na to je jednou z hlavných oblastí činnosti pracovného programu Komisie na rok 2016 zlepšenie právneho rámca zdaňovania ziskov spoločnosti prostredníctvom návrhu opatrení proti neprijateľnému daňovému plánovaniu, presunu ziskov a narúšaniu základu dane.
1.4.2.Osobitné ciele a príslušné činnosti v rámci ABM/ABB
Osobitný cieľ
Prostredníctvom koordinovaných opatrení stanoviť minimálnu úroveň ochrany vnútorného trhu proti najdôležitejším stratégiám daňového plánovania, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie trhu.
Príslušné činnosti v rámci ABM/ABB
ABB 3
1.4.3.Očakávané výsledky a vplyv
Uveďte, aký vplyv by mal mať návrh/iniciatíva na príjemcov/cieľové skupiny.
Zdaňovať sa bude v jurisdikcii, kde sa vytvárajú zisky a hodnota. Rozdeľovanie daňovej záťaže medzi spoločnosťami v EÚ sa tak stane spravodlivejšie. Skupiny spoločností, ktoré pôsobia na medzinárodnej úrovni, tak už nebudú môcť využívať možnosti daňového plánovania, ktoré nie sú dostupné pre daňovníkov (najmä MSP), ktorí pôsobia len na vnútroštátnej úrovni.
Základy dane členských štátov budú lepšie chránené proti praktikám narúšania základu dane a presunu ziskov.
Zvýši sa dôvera verejnosti, občanov a daňovníkov vo všeobecnosti v spravodlivosť daňových systémov.
1.4.4.Ukazovatele výsledkov a vplyvu
Uveďte ukazovatele, pomocou ktorých je možné sledovať uskutočňovanie návrhu/iniciatívy.
Návrh sa bude riadiť požiadavkami v článku 11 (preskúmanie) a článku 12 (transpozícia).
1.5.Dôvody návrhu/iniciatívy
1.5.1.Potreby, ktoré sa majú uspokojiť v krátkodobom alebo dlhodobom horizonte
Lepšie chrániť vnútorný trh proti najdôležitejším stratégiám daňového plánovania, ktoré majú priamy vplyv na fungovanie trhu.
Schváliť spoločný prístup EÚ k implementácií výsledkov iniciatívy BEPS.
1.5.2.Prínos zapojenia Európskej únie
Zaistiť konzistentnosť a predísť nesúrodým opatreniam prostredníctvom spoločných pravidiel a postupov vo všetkých členských štátoch. Nekonzistentnosť a nedostatky v implementácii členskými štátmi by ohrozili úspech celého projektu.
1.5.3.Poznatky získané z podobných skúseností v minulosti
Už v roku 1990 Rada prijala dve z tzv. smerníc o zdaňovaní príjmov právnických osôb s cieľom odstrániť prekážky fungovania vnútorného trhu. Ďalšie právne predpisy v oblasti zdaňovania príjmov právnických osôb, konkrétne pokiaľ ide o cezhraničné činnosti v EÚ, boli prijaté koncom 90. rokov.
1.5.4.Zlučiteľnosť a možná synergia s inými vhodnými finančnými nástrojmi
Návrh je súčasťou balíka, ktorý zahŕňa viacero iniciatív. Pozitívne synergické účinky môžu prameniť z interakcie medzi opatreniami v rámci balíka s návrhmi, ktoré tvoria balík opatrení daňovej transparentnosti z marca 2015 a akčný plán z júna 2015.
1.6.Trvanie a finančný vplyv
◻ Návrh/iniciatíva s obmedzeným trvaním
–◻ Návrh/iniciatíva je v platnosti od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR.
–◻ Finančný vplyv trvá od RRRR do RRRR.
⊠ Návrh/iniciatíva s neobmedzeným trvaním
Počiatočná fáza vykonávania bude trvať od RRRR do RRRR,
a potom bude vykonávanie pokračovať v plnom rozsahu.
1.7.Plánovaný spôsob hospodárenia 18
◻ Priame hospodárenie na úrovni Komisie
–◻ prostredníctvom jej útvarov vrátane zamestnancov v delegáciách Únie
–◻ prostredníctvom výkonných agentúr
◻ Zdieľané hospodárenie s členskými štátmi
◻ Nepriame hospodárenie so zverením úloh súvisiacich s plnením rozpočtu na:
–◻ tretie krajiny alebo subjekty, ktoré tieto krajiny určili
–◻ medzinárodné organizácie a ich agentúry (uveďte)
–◻ Európsku investičnú banku (EIB) a Európsky investičný fond
–◻ subjekty uvedené v článkoch 208 a 209 nariadenia o rozpočtových pravidlách
–◻ verejnoprávne subjekty
–◻ súkromnoprávne subjekty poverené vykonávaním verejnej služby, pokiaľ tieto subjekty poskytujú dostatočné finančné záruky
–◻ súkromnoprávne subjekty spravované právom členského štátu, ktoré sú poverené vykonávaním verejno-súkromného partnerstva a ktoré poskytujú dostatočné finančné záruky
–◻ osoby poverené vykonávaním osobitných činností v oblasti SZBP podľa hlavy V Zmluvy o Európskej únii a určené v príslušnom základnom akte.
–V prípade viacerých spôsobov hospodárenia uveďte v oddiele „Poznámky“ presnejšie vysvetlenie.
Poznámky:
Keďže ide o legislatívny návrh, neobsahuje spôsob hospodárenia ani úlohy súvisiace s plnením rozpočtu pre Komisiu.
2.OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA
2.1.Opatrenia týkajúce sa kontroly a predkladania správ
Uveďte časový interval a podmienky, ktoré sa vzťahujú na tieto opatrenia.
žiadne
2.2.Systémy riadenia a kontroly
2.2.1.Zistené riziká
žiadne
2.2.2.Údaje o zavedenom systéme vnútornej kontroly
žiadne
2.2.3.Odhad nákladov a prínosov kontrol a posúdenie očakávanej úrovne rizika chyby
neuvádza sa
2.3.Opatrenia na predchádzanie podvodom a nezrovnalostiam
Uveďte existujúce a plánované preventívne a ochranné opatrenia.
neuvádza sa
3.ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV NÁVRHU/INICIATÍVY
3.1.Príslušné okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky výdavkov
Existujúce rozpočtové riadky
V poradí, v akom za sebou nasledujú okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky.
Okruh viacročného finančného rámca |
Rozpočtový riadok |
Druh
|
Príspevky |
|||
Číslo
|
DRP/NRP 19 . |
krajín EZVO 20 |
kandidátskych krajín 21 |
tretích krajín |
v zmysle článku 21 ods. 2 písm. b) nariadenia o rozpočtových pravidlách |
|
žiaden |
DRP/NRP |
ÁNO/NIE |
ÁNO/NIE |
ÁNO/NIE |
ÁNO/NIE |
Požadované nové rozpočtové riadky
V poradí, v akom za sebou nasledujú okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky.
Okruh viacročného finančného rámca |
Rozpočtový riadok |
Druh
|
Príspevky |
|||
Číslo
|
DRP/NRP |
krajín EZVO |
kandidátskych krajín |
tretích krajín |
v zmysle článku 21 ods. 2 písm. b) nariadenia o rozpočtových pravidlách |
|
žiaden |
ÁNO/NIE |
ÁNO/NIE |
ÁNO/NIE |
ÁNO/NIE |
3.2.Odhadovaný vplyv na výdavky
[Tento oddiel sa vyplní použitím tabuľky s rozpočtovými údajmi administratívnej povahy (druhý dokument v prílohe k tomuto finančnému výkazu) a na účely konzultácie medzi útvarmi sa vloží do aplikácie CISNET.]
3.2.1.Zhrnutie odhadovaného vplyvu na výdavky
v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)
Okruh viacročného finančného
|
Číslo |
Nerelevantné………...……………………………………………………………….] |
GR: TAXUD |
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
SPOLU |
|||||
• Operačné rozpočtové prostriedky |
|||||||||||
Číslo rozpočtového riadka |
Záväzky |
(1) |
|||||||||
Platby |
(2) |
||||||||||
Číslo rozpočtového riadka |
Záväzky |
(1a) |
|||||||||
Platby |
(2a) |
||||||||||
Administratívne rozpočtové prostriedky financované z balíka prostriedkov určených na realizáciu osobitných programov 23 |
|||||||||||
Číslo rozpočtového riadka |
(3) |
||||||||||
Rozpočtové prostriedky pre GR
|
Záväzky |
=1+1a +3 |
|||||||||
Platby |
=2+2a +3 |
|
Záväzky |
(4) |
||||||||
Platby |
(5) |
|||||||||
•Administratívne rozpočtové prostriedky financované z balíka prostriedkov určených na realizáciu osobitných programov SPOLU |
(6) |
|||||||||
Rozpočtové prostriedky OKRUHU,
|
Záväzky |
=4+ 6 |
||||||||
Platby |
=5+ 6 |
Ak má návrh/iniciatíva vplyv na viaceré okruhy:
•Operačné rozpočtové prostriedky SPOLU |
Záväzky |
(4) |
||||||||
Platby |
(5) |
|||||||||
•Administratívne rozpočtové prostriedky financované z balíka prostriedkov určených na realizáciu osobitných programov SPOLU |
(6) |
|||||||||
Rozpočtové prostriedky OKRUHOV 1
|
Záväzky |
=4+ 6 |
||||||||
Platby |
=5+ 6 |
|
5 |
„Administratívne výdavky“ |
v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
SPOLU |
|||||
GR: TAXUD |
||||||||||
• Ľudské zdroje |
||||||||||
•Ostatné administratívne výdavky |
||||||||||
GR TAXUD SPOLU |
Rozpočtové prostriedky |
Rozpočtové prostriedky OKRUHU 5
|
(Záväzky spolu = Platby spolu) |
v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
SPOLU |
|||||
Rozpočtové prostriedky OKRUHOV 1
|
Záväzky |
|||||||||
Platby |
3.2.2.Odhadovaný vplyv na operačné rozpočtové prostriedky
–⊠ Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie operačných rozpočtových prostriedkov.
–◻ Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie operačných rozpočtových prostriedkov, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
viazané rozpočtové prostriedky v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)
Uveďte ciele a výstupy ⇩ |
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
SPOLU |
|||||||||||||
VÝSTUPY |
|||||||||||||||||||
Druh 25 |
Priemerné náklady |
Počet |
Náklady |
Počet |
Náklady |
Počet |
Náklady |
Počet |
Náklady |
Počet |
Náklady |
Počet |
Náklady |
Počet |
Náklady |
Celkový počet |
Náklady spolu |
||
OSOBITNÝ CIEĽ č. 1 26 … |
|||||||||||||||||||
‒ Výstup |
|||||||||||||||||||
‒ Výstup |
|||||||||||||||||||
‒ Výstup |
|||||||||||||||||||
Osobitný cieľ č. 1 medzisúčet |
|||||||||||||||||||
OSOBITNÝ CIEĽ č. 2… |
|||||||||||||||||||
‒ Výstup |
|||||||||||||||||||
Osobitný cieľ č. 2 medzisúčet |
|||||||||||||||||||
NÁKLADY SPOLU |
3.2.3.Odhadovaný vplyv na administratívne rozpočtové prostriedky
3.2.3.1.Zhrnutie
–⊠ Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie administratívnych rozpočtových prostriedkov.
–◻ Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie administratívnych rozpočtových prostriedkov, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
SPOLU |
OKRUH 5
|
||||||||
Ľudské zdroje |
||||||||
Ostatné administratívne výdavky |
||||||||
OKRUH 5
|
Mimo OKRUHU 5
28
|
||||||||
Ľudské zdroje |
||||||||
Ostatné administratívne
|
||||||||
Mimo OKRUHU 5
|
SPOLU |
Rozpočtové prostriedky potrebné na ľudské zdroje a na ostatné administratívne výdavky budú pokryté rozpočtovými prostriedkami GR, ktoré už boli pridelené na riadenie akcie a/alebo boli prerozdelené v rámci GR, a v prípade potreby budú doplnené zdrojmi, ktoré sa môžu prideliť riadiacemu GR v rámci ročného postupu prideľovania zdrojov a v závislosti od rozpočtových obmedzení.
3.2.3.2.Odhadované potreby ľudských zdrojov
–⊠ Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie ľudských zdrojov.
–◻ Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie ľudských zdrojov, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
odhady sa vyjadrujú v jednotkách ekvivalentu plného pracovného času
|
Rok
|
Rok
|
Rok N+2 |
Rok N+3 |
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
|||
•Plán pracovných miest (úradníci a dočasní zamestnanci) |
||||||||
XX 01 01 01 (ústredie a zastúpenia Komisie) |
||||||||
XX 01 01 02 (delegácie) |
||||||||
XX 01 05 01 (nepriamy výskum) |
||||||||
10 01 05 01 (priamy výskum) |
||||||||
•Externí zamestnanci (ekvivalent plného pracovného času ) 29 |
||||||||
XX 01 02 01 (ZZ, VNE, DAZ z celkového balíka prostriedkov) |
||||||||
XX 01 02 02 (ZZ, MZ, VNE, DAZ, PED v delegáciách) |
||||||||
XX 01 04 yy 30 |
‒ ústredie |
|
||||||
– delegácie |
|
|||||||
XX 01 05 02 (ZZ, VNE, DAZ - nepriamy výskum) |
||||||||
10 01 05 02 (ZZ, VNE, DAZ – priamy výskum) |
||||||||
Iné rozpočtové riadky (uveďte) |
||||||||
SPOLU |
XX predstavuje príslušnú oblasť politiky alebo rozpočtovú hlavu.
Potreby ľudských zdrojov budú pokryté úradníkmi GR, ktorí už boli pridelení na riadenie akcie a/alebo boli interne prerozdelení v rámci GR, a v prípade potreby budú doplnené zdrojmi, ktoré sa môžu prideliť riadiacemu GR v rámci ročného postupu prideľovania zdrojov v závislosti od rozpočtových obmedzení.
Opis úloh, ktoré sa majú vykonať:
Úradníci a dočasní zamestnanci |
|
Externí zamestnanci |
3.2.4.Súlad s platným viacročným finančným rámcom
–⊠ Návrh/iniciatíva je v súlade s platným viacročným finančným rámcom.
–◻ Návrh/iniciatíva si vyžaduje zmenu v plánovaní príslušného okruhu vo viacročnom finančnom rámci.
Vysvetlite požadovanú zmenu v plánovaní a uveďte príslušné rozpočtové riadky a zodpovedajúce sumy.
[…]
–◻ Návrh/iniciatíva si vyžaduje, aby sa použil nástroj flexibility alebo aby sa uskutočnila revízia viacročného finančného rámca.
Vysvetlite potrebu a uveďte príslušné okruhy, rozpočtové riadky a zodpovedajúce sumy.
[…]
3.2.5.Príspevky od tretích strán
–Návrh/iniciatíva nezahŕňa spolufinancovanie tretími stranami.
–Návrh/iniciatíva zahŕňa spolufinancovanie tretími stranami, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
rozpočtové prostriedky v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
Spolu |
|||
Uveďte spolufinancujúci subjekt |
||||||||
Prostriedky zo spolufinancovania SPOLU |
3.3.Odhadovaný vplyv na príjmy
–⊠ Návrh/iniciatíva nemá finančný vplyv na príjmy.
–◻ Návrh/iniciatíva má finančný vplyv na príjmy, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
–◻ vplyv na vlastné zdroje
–◻ vplyv na rôzne príjmy
v mil. EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)
Rozpočtový riadok príjmov: |
Rozpočtové prostriedky k dispozícii v prebiehajúcom rozpočtovom roku |
Vplyv návrhu/iniciatívy 31 |
||||||
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Rok
|
Uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) |
||||
Článok …………. |
V prípade rôznych pripísaných príjmov uveďte príslušné rozpočtové riadky výdavkov, na ktoré bude mať návrh/iniciatíva vplyv.
neuvádza sa
Uveďte spôsob výpočtu vplyvu na príjmy.
neuvádza sa
Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade o spravodlivom a efektívnom systéme dane z príjmu právnických osôb v Európskej únii: Päť kľúčových oblastí, v ktorých treba konať COM(2015)302 final zo 17. júna 2015.