This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0179
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL Second Report on the implementation of the EU Internal Security Strategy
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Druhá správa o vykonávaní stratégie vnútornej bezpečnosti EÚ
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Druhá správa o vykonávaní stratégie vnútornej bezpečnosti EÚ
/* COM/2013/0179 final */
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A RADE Druhá správa o vykonávaní stratégie vnútornej bezpečnosti EÚ /* COM/2013/0179 final */
OZNÁMENIE KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU A
RADE Druhá správa o vykonávaní stratégie
vnútornej bezpečnosti EÚ 1. Úvod 1.1. Vnútorná bezpečnosť
v kontexte dnešnej doby Stratégia
vnútornej bezpečnosti EÚ je navrhnutá tak, aby umožňovala Európe
reagovať v rámci zdieľaného prístupu, ktorý zahŕňa
subjekty na úrovni EÚ aj na vnútroštátnej a miestnej úrovni, na existujúce
výzvy a objavujúce sa hrozby. Táto stratégia
vychádza zo spoločných hodnôt, ktorými sú rešpektovanie základných práv,
právny štát, solidarita a vzájomná podpora. Komisia bude naďalej
zaisťovať úplné dodržiavanie týchto hodnôt, predovšetkým Charty
základných práv Európskej únie. Jednou z hlavných
hrozieb pre našu vnútornú bezpečnosť je organizovaný zločin a
jeho škodlivé účinky na hospodárstvo EÚ vrátane narušení vnútorného trhu. Ako príklad možno uviesť, že Úrad OSN pre
drogy a kriminalitu (UNODC) odhaduje, že príjmy z trestnej činnosti
pravdepodobne dosiahli v roku 2009 približne 3,6 % celosvetového HDP alebo
okolo 2,1 bilióna USD. Korupcia, podvody a pašovanie spôsobili vládam
členských štátov EÚ veľké straty v čase, keď je potrebné
udržiavať stabilnú príjmovú a daňovú základňu, aby mohli
čeliť deficitu verejných financií. Hlavným
cieľom stratégie EÚ na rozloženie medzinárodných organizovaných zločineckých
sietí je naďalej zameriavať sa na peniaze a získavať späť
príjmy z trestnej činnosti. Komisia už
zaviedla viaceré iniciatívy a nástroje na dosiahnutie tohto cieľa, ako
napríklad smernicu o zmrazovaní a konfiškácii príjmov z trestnej činnosti
v Európskej únii, štvrtú smernicu o boji proti praniu špinavých peňazí a
smernicu o ochrane finančných záujmov EÚ. Administratívnym
prístupom, v rámci ktorého sa vytvárajú príležitosti na odhaľovanie
prieniku trestnej činnosti do hospodárstva a na reakciu naň, sa
podporuje aj cieľ napravovať nerovnováhu spôsobenú okrem iných vecí
organizovaným zločinom a vytvárať podmienky na rozvoj vnútorného
trhu. Nedávnym zriadením Európskeho centra boja proti počítačovej
kriminalite (EC3) v rámci Europolu sa má posilniť schopnosť Európy
chrániť svojich občanov, obchody a vlády a ich infraštruktúru pred
kybernetickými útokmi, ktoré môžu spôsobiť obrovské ekonomické škody. Stratégia
vnútornej bezpečnosti sa zakladá na piatich strategických cieľoch,
konkrétne na rozložení medzinárodných zločineckých sietí, predchádzaní
terorizmu, zvýšení úrovne kybernetickej bezpečnosti, posilnení
bezpečnosti hraníc a na zvýšení odolnosti voči krízam a pohromám. V
správe o vykonávaní stratégie vnútornej bezpečnosti za rok 2011 boli boj
proti organizovanému zločinu a počítačovej kriminalite
identifikované ako dve hlavné úlohy, ktoré sa musia v nasledujúcom roku
riešiť. Odvtedy sa spolu s opatreniami v rámci ostatných cieľov
stratégie už veľa vykonalo. 2. Stratégia vnútornej bezpečnosti v
minulom roku 2.1. Strategický cieľ 1:
Rozložiť medzinárodné zločinecké siete Má sa za to, že činnosti sietí
organizovaného zločinu sú dnes komplexnejšie, rôznorodejšie a pokiaľ
ide o rozsah ich pôsobnosti, medzinárodnejšie viac než kedykoľvek predtým.
Napríklad organizovaná trestná činnosť využívajúca internet bude
naďalej rásť zarovno s nárastom používania širokopásmového internetu
a mobilných zariadení. Politický cyklus EÚ týkajúci sa závažnej a
organizovanej trestnej činnosti napomáha
koordinovať operačnú spoluprácu v oblasti trestných činov, ktoré
majú vplyv na celú EÚ. Členské štáty s podporou agentúr a inštitúcií EÚ
spoločne bojujú proti prioritným cezhraničným trestným činom.
Prioritné trestné činy sú identifikované v rámci hodnotenia hrozieb, ktoré
vykonáva Europol (najmä SOCTA) na základe príspevkov z členských štátov. V
súčasnosti sa vykonáva krátky politický cyklus na obdobie rokov
2011 – 2013 ako fáza na získavanie poznatkov pre plný politický
cyklus pokrývajúci obdobie 2013 – 2017. Začiatkom roku 2013
prijala Komisia návrh štvrtej smernice o boji proti praniu špinavých
peňazí[1] spolu s návrhom nariadenia o prevodoch finančných prostriedkov[2]. Návrh nariadenia bude neskôr v roku 2013 doplnený návrhom smernice
o kriminalizácii prania špinavých peňazí. Týmto legislatívnym balíkom
sa budú riešiť nové riziká a hrozby, a to najmä tým, že sa ním posilní
transparentnosť právnických osôb. Služba pre vonkajšiu činnosť
vykonáva opatrenia proti praniu špinavých peňazí aj mimo územia EÚ, a to v
spolupráci s regionálnymi platformami v Afrike a Latinskej Amerike. Začiatkom roku 2013 bol prijatý aj návrh
smernice o falšovaní mien[3]. Návrhom sa stanovujú najmä nové trestné sankcie. Ďalším
dôležitým prvkom je povinnosť členských štátov sprístupniť
účinné vyšetrovacie nástroje na odhaľovanie prípadov falšovania
peňazí zodpovedajúce tým nástrojom, ktoré sa používajú na boj proti
organizovanej trestnej činnosti alebo proti iným formám závažnej trestnej
činnosti. Návrh smernice o boji proti podvodom
poškodzujúcim finančné záujmy Únie prostredníctvom trestného práva[4] a smernice o trestných sankciách za obchodovanie s využitím
dôverných informácií a manipuláciu s trhom[5] sú ďalšími trestnoprávnymi nástrojmi, ktoré sa zameriavajú na
kľúčové slabé miesta súvisiace s obchodom na vnútornom trhu a na
finančných trhoch. Komisia naďalej podporovala novú strategickú
iniciatívu EÚ proti korupcii. V rámci tejto iniciatívy je prístup dvojitý:
„správa EÚ o boji proti korupcii“ na pravidelné posúdenie úsilia členských
štátov v boji proti korupcii a väčšie zameranie na korupciu v oblastiach
vnútornej a externej politiky EÚ. Skupina 17 odborníkov na korupciu a sieť
miestnych výskumných spravodajcov vo všetkých členských štátoch boli
zriadené na to, aby pripravili prvú správu EÚ o boji proti korupcii, ktorá sa
má predložiť v roku 2013. Organizácia Transparency International dokončila v roku 2012
projekt Európske systémy národnej integrity (ENIS – European National
Integrity Systems), ktorý spolufinancovala Komisia a ktorý sa týka 23
členských štátov EÚ, Nórska a Švajčiarska. Analýze bolo podrobených
celkovo 13 inštitúcií a odvetví v každej krajine a boli zoradené podľa ich
schopnosti bojovať s korupciou. Transparency International uverejnila
individuálne hodnotenia jednotlivých krajín a porovnávaciu analytickú správu.
Odporúčania a závery hodnotení ENIS patria medzi zdroje, ktoré sa
zohľadňujú v správe EÚ o boji proti korupcii. Konfiškáciou bohatstva pochádzajúceho z
trestnej činnosti možno účinne bojovať proti trestnej
činnosti, pretože sa ňou napáda finančná motivácia
páchateľov, chráni sa hospodárstvo pred prenikaním trestnej činnosti
a korupcie a pomáha sa obnoviť sociálna spravodlivosť. Komisia
prijala návrh smernice o zmrazovaní a konfiškácii príjmov z trestnej
činnosti v EÚ[6], aby prostredníctvom spoločných minimálnych pravidiel
uľahčila zmrazovanie a konfiškáciu výnosov zo závažnej a
organizovanej trestnej činnosti v Európskej únii, a tak chránila legálne
hospodárstvo. Úsilie na úrovni EÚ ide ruka v ruke s
iniciatívami členských štátov, ako sú napríklad zriadenie nových úradov a
tímov na vymáhanie majetku z trestnej činnosti v Rakúsku, Rumunsku a
Estónsku, a podpora Europolu pre členské štáty prostredníctvom úradu
Europolu pre majetok pochádzajúci z trestnej činnosti. Niektoré členské
štáty zaviedli aj mechanizmus na opätovné použitie skonfiškovaného majetku na
verejné a sociálne účely. V rámci projektu španielskeho Centra excelencie týkajúceho sa vymáhania
majetku a odbornej prípravy (CEART), ktorý spolufinancovala Európska Komisia,
bola vypracovaná biela kniha o úradoch na vymáhanie majetku, v ktorej sa
podrobne opisujú činnosti každého úradu. Projekt CEART zahŕňal
aj medzinárodný vzdelávací program o vymáhaní majetku a finančnom
vyšetrovaní, ktorý bol jedným z prvých celoeurópskych programov dostupných pre
odborníkov na vymáhanie majetku. Európska únia uzavrela so Spojenými štátmi a
Austráliou nové dohody o používaní a prenose údajov z osobného záznamu o
cestujúcom (PNR)[7] a blíži sa k ukončeniu rokovaní s Kanadou. Tieto dohody
umožňujú, aby naši partneri analyzovali údaje na účely predchádzania,
odhaľovania a vyšetrovania cezhraničných trestných činov vrátane
teroristických útokov. Údaje PNR pomáhajú rýchlejšie a účinnejšie
rozkladať zločinecké siete, a to najmä tým, že umožňujú
identifikovať osoby, ktoré boli predtým pre orgány presadzovania práva
„neznáme“, ale ktoré predstavujú bezpečnostné riziko. Stratégia EÚ na roky 2012 – 2016
zameraná na odstránenie obchodovania s ľuďmi
prijatá v júni 2012 sa zameriava na intenzívnejšie stíhanie obchodníkov s
ľuďmi, pomoc obetiam obchodovania s ľuďmi a ich ochranu a
prevenciu obchodovania s ľuďmi, pričom sa ňou rozširuje a
dopĺňa smernica prijatá v roku 2011[8].
Koordinátor EÚ pre boj proti obchodovaniu s ľuďmi má
kľúčovú zodpovednosť za vykonávanie stratégie s cieľom
zlepšiť koordináciu a súlad medzi príslušnými subjektmi. Operačný
akčný plán boja proti obchodovaniu s ľuďmi, vedený
spoločne Spojeným kráľovstvom a Holandskom, je jednou z ôsmich
prioritných oblastí politického cyklu EÚ o závažnej a organizovanej trestnej
činnosti v EÚ. S cieľom zdôrazniť zameranie a posilniť
súlad vonkajšieho rozmeru činnosti EÚ, pokiaľ ide o obchodovanie s
ľuďmi, členské štáty schválili v úzkej spolupráci s Komisiou,
Európskou službou pre vonkajšiu činnosť a agentúrami EÚ zoznam
prioritných nečlenských krajín. Cezhraničná výmena informácií v rámci EÚ je nevyhnutná na boj proti závažnej a cezhraničnej
trestnej činnosti. V tejto oblasti však existuje priestor na zlepšenie. Vo
svojom oznámení o európskom modeli výmeny informácií (EIXM) Komisia
stanovuje plán na lepšie vykonávanie existujúcich nástrojov EÚ,
systematickejšie využívanie komunikačného kanála Europolu na výmenu
informácií a vnútroštátne jednotné kontaktné miesta prepájajúce hlavné
komunikačné kanály výmeny informácií[9]. Nová protidrogová stratégia EÚ na obdobie
rokov 2013 – 2020 sa zameriava okrem iného
na dynamiku trhov so zakázanými drogami vrátane zmeny trás obchodovania s
drogami, na cezhraničnú organizovanú trestnú činnosť a
využívanie nových komunikačných technológií ako prostriedku na ľahšie
šírenie zakázaných drog a nových psychoaktívnych látok. Stratégia má viacero
cieľov, medzi ktoré patrí cieľ prispieť k merateľnému
zníženiu dopytu po drogách, drogovej závislosti a zdravotných a sociálnych
rizík a poškodenia zdravia súvisiacich s drogami, prispieť k narušeniu
trhu so zakázanými drogami a k merateľnému obmedzeniu dostupnosti
zakázaných drog, podporovať koordináciu prostredníctvom aktívnej diskusie
a analýzy vývoja a výziev v oblasti drog na úrovni EÚ aj na medzinárodnej
úrovni. Správa „Trhy s drogami v EÚ“ predložená
v januári 2013 bola zásadným krokom vpred v koordinácii medzi agentúrami v
oblasti vnútorných záležitostí s cieľom bojovať proti organizovanej
trestnej činnosti a obchodovaniu so zakázanými drogami. V tejto správe,
ktorú spoločne vypracovali Európske monitorovacie centrum pre drogy a
drogovú závislosť (EMCDDA) a Europol, sa zdôraznilo množstvo nových
trendov vrátane mobilnej výroby amfetamínu a extázy a prudký nárast nových
psychoaktívnych látok, ktoré sú mladým ľuďom agresívne ponúkané cez
internet. Celoeurópska spolupráca a jasné pochopenie vývoja na trhu s drogami
majú pre účinné vynucovanie práva v tomto rýchlo sa meniacom prostredí
zásadný význam. Europol zohráva
dôležitú úlohu v uľahčovaní cezhraničnej výmeny informácií v EÚ
prostredníctvom poskytovania systémov na výmenu a ukladanie informácií a škály
služieb operatívnej podpory a analytických produktov. Ku koncu tretieho
štvrťroku 2012 Europol uľahčil výmenu viac než 200 000
operatívnych odkazov a začal takmer 12 000 konaní. Europol podporil
rastúci počet významných operácií[10] v
členských štátoch prostredníctvom služieb operatívnej podpory a pomocou
viac než 600 správ operatívnej analýzy. V nadväznosti na vykonávanie
priorít dohodnutých v súvislosti s politickým cyklom EÚ sa príspevky
členských štátov k analytickým pracovným súborom zvýšili celkovo o 40 % a
v oblasti obchodovania s ľuďmi vzrástli až o 60 %. Cezhraničnú spoluprácu a výmenu
informácií podporuje aj odborné vzdelávanie na úrovni EÚ, ktoré poskytuje Cepol.
V roku 2012 vyškolil Cepol takmer 6 000 účastníkov vo viac než 100
rôznych vzdelávacích aktivitách, ktoré boli zamerané na rôzne oblasti od
finančnej kriminality a obchodovania s drogami po spoločné
vyšetrovacie tímy, obchodovanie s ľuďmi a počítačovú
kriminalitu. Eurojust je
naďalej dôležitým aktérom v oblasti justičnej spolupráce v trestných
veciach. Boj proti závažnej a organizovanej trestnej činnosti bol a
naďalej je prioritou vyšetrovacích činností Europolu. Objavujú sa
organizované zločinecké skupiny, ktoré nie sú len samostatným prvkom, ale
aj všeobecnejšou charakteristickou vlastnosťou, ktorá do inej trestnej
činnosti vnáša prvok závažnosti. V roku 2012 Eurojust zaevidoval 231
prípadov súvisiacich s organizovanou trestnou činnosťou v porovnaní
so 197 prípadmi v roku 2011. Ďalším účinným nástrojom sledovania
páchateľov trestných činov sú Spoločné vyšetrovateľské
tímy (JITs). Financovanie poskytované Eurojustom umožňuje rýchlo
vytvárať spoločné vyšetrovateľské tímy na základe operatívnych
potrieb. Do februára 2013 Eurojust podporil v rámci druhého projektu na
financovanie spoločných vyšetrovacích tímov na základe 252 prijatých
žiadostí 87 rôznych spoločných vyšetrovacích tímov. Najviac
spoločných vyšetrovacích tímov sa zameriava na obchodovanie s drogami a s
ľuďmi, ale venujú sa aj praniu špinavých peňazí, podvodom,
korupcii a organizovaným lúpežiam. Belgicko, Francúzsko a Spojené kráľovstvo vytvorili za účasti
Eurojustu a Europolu Spoločný vyšetrovací tím „prípad Tokio“ na
vyšetrovanie siete kuriérov, ktorých si najala organizovaná zločinecká
skupina v Belgicku a Francúzsku na medzinárodné preváženie drog z Brazílie a
niektorých krajín strednej Afriky cez Londýn do Japonska. Prebehla
spoločná operácia a bolo zatknutých viacero osôb v Belgicku a Spojenom
kráľovstve. Následne boli odsúdené dve osoby: jedna na osem rokov
odňatia slobody a peňažnú pokutu 3 780 EUR, druhá na šesť rokov
a šesť mesiacov odňatia slobody a peňažnú pokutu 30 000 EUR. Ďalšie
kroky v roku 2013: Komisia: ·
uverejní prvú správu EÚ o boji proti korupcii a
odporúčania pre členské štáty, ·
navrhne smernicu o trestných sankciách za pranie
špinavých peňazí, ·
navrhne reformu Eurojustu, ·
pripraví politickú iniciatívu na boj proti
nezákonnému obchodovaniu so strelnými zbraňami, aby zaistila vnútornú
bezpečnosť EÚ, ·
navrhne dva legislatívne akty, ktorými sa zmení
rozhodnutie Rady 2005/387/SVV z 10. mája 2005 o výmene informácií, hodnotení
rizika a kontrole nových psychoaktívnych látok a rámcové rozhodnutie Rady
2004/757/SVV z 25. októbra 2004, ktorým sa stanovujú minimálne ustanovenia o
znakoch skutkových podstát trestných činov a trestov v oblasti nezákonného
obchodu s drogami, ·
predloží nariadenie o zriadení Európskej
prokuratúry s cieľom zlepšiť ochranu rozpočtu Európskej únie a
posilniť trestné stíhania v tejto oblasti, ·
prijme oznámenie o komplexnej stratégii boja
proti pašovaniu cigariet. Členské
štáty sa vyzývajú, aby: ·
rýchlo pokročili v rokovaniach o návrhu
reformy Europolu a Cepolu a aby kládli väčší dôraz na odborné vzdelávanie
príslušníkov orgánov vynucovania práva s cieľom posilniť
cezhraničnú spoluprácu, ·
uzavreli diskusie s Európskym parlamentom o
smernici o zmrazovaní a konfiškácii príjmov z trestnej činnosti v EÚ a o
smernici o používaní údajov PNR na účely presadzovania práva, ·
ďalej posilňovali zdroje a právomoci
svojich úradov na vymáhanie majetku, ·
sa riadili odporúčaniami uvedenými v
Oznámení o európskom modeli výmeny informácií (EIXM), ·
prijali opatrenia stanovené v stratégiách EÚ na
riešenie obchodovania s ľuďmi a drogami, ·
sa riadili odporúčaniami stanovenými v
nadchádzajúcej prvej správe EÚ o boji proti korupcii za rok 2013, ·
vykonali operačné akčné plány v rámci
politického cyklu týkajúce sa: obchodovania s ľuďmi, mobilných skupín
organizovaného zločinu, pašovania surovín v kontajneroch, syntetických
drog, drogových trás zo západnej Afriky a trestnej činnosti pochádzajúcej
zo západného Balkánu. 2.2. Strategický cieľ 2:
Zabraňovať terorizmu, radikalizácii a náboru nových členov Hoci podľa
Europolu celkový počet teroristických útokov v členských štátoch EÚ
v posledných rokoch klesal, hrozba terorizmu má v súčasnosti
veľmi rôznorodú podobu (terorizmus inšpirovaný al-Káidou, pravicovým,
ľavicovým alebo anarchistickým zmýšľaním, separatizmom alebo terorizmus
spojený s jedinečnou záležitosťou) s možným nárastom komplotov
samostatných páchateľov alebo malých, autonómnych skupiniek. Na
bezpečnostnú situáciu v Európe má navyše vplyv geopolitický vývoj na
Strednom východe, v oblasti Sahelu a Afrického rohu. Pre EÚ budú aj
naďalej hrozbou najmä radikalizovaní občania EÚ, prezývaní ako
zahraniční bojovníci, ktorí cestujú do oblastí konfliktu a
zúčastňujú sa na tamojších konfliktoch a potom sa vracajú do Európy
so skúsenosťami z konfliktov. V roku, keď
útoky v Toulouse a Burgase tragicky zdôraznili realitu teroristickej hrozby,
zostal boj proti terorizmu prioritou pre Európsku úniu. Po útoku v Burgase
poskytol Europol bulharským orgánom veľmi cenenú operatívnu
podporu. Okrem toho sieť EU AirPol, ktorá pozostáva z policajných orgánov
zodpovedných za bezpečnosť na letiskách a v okolitých oblastiach,
vydala usmernenie o nových bezpečnostných opatreniach a postupoch s
cieľom predchádzať podobným útokom do 24 hodín. Sieť AirPol získala svoj mandát na základe rozhodnutia Rady, ktoré
bolo vydané následne po útokoch na nákladné lietadlo v Jemene v roku 2010. Jej
úloha spočíva v zdieľaní osvedčených postupov a v
posilňovaní kapacity využitím programu financovania Komisie na
predchádzanie trestnej činnosti (ISEC). Terorizmus zostáva jednou z priorít operatívnej
práce Eurojustu[11]. Eurojust okrem toho v roku 2012 ďalej rozvíjal koncepciu a obsah
svojho registra rozsudkov za terorizmus (TCM – Terrorism Convictions
Monitor), ktorý poskytuje prehľad prípadov, ktoré prejednávali
justičné orgány v súvislosti terorizmom v členských štátoch, ako aj
justičné analýzy vybraných prípadov. V decembri 2012 boli Europol a Eurojust
spoluorganizátormi seminára, na ktorom sa stretli odborníci na boj proti
terorizmu z Indie a EÚ. Cieľom bolo podporiť justičnú spoluprácu
tým, že sa vymedzia spoločné záujmy a rozanalyzujú sa normy. Európska politika boja proti terorizmu je
založená na prevencii. Bola zriadená
sieť EÚ na zvyšovanie povedomia o radikalizácii (RAN) s cieľom
prepojiť subjekty bojujúce proti radikalizácii a násilnému extrémizmu na
mieste v celej Európe (pracovníci v prvej línii, terénni odborníci, sociálni
pracovníci, akademici, mimovládne organizácie atď.). S ôsmimi tematickými skupinami ponúka sieť RAN
jedinečnú príležitosť na zdieľanie skúseností a výsledkov. Výsledky práce siete RAN sa doteraz predkladali
tvorcom politík a diskutovalo sa o nich na konferencii na vysokej úrovni koncom
januára 2013. Odporúčania siete RAN a najmä
odporúčania pracovnej skupiny zaoberajúcej sa problematikou
zahraničných bojovníkov tak isto prispejú k úsiliu EÚ posilniť synergie
medzi politikami v oblasti vnútornej a vonkajšej bezpečnosti. Program ISEC podporil projekty, ktoré sa zaoberajú otázkami
radikalizácie a násilného extrémizmu, a to najmä prostredníctvom lepšieho
odborného vzdelávania a zvyšovania povedomia pracovníkov v praxi, znižovaním
radikálnosti a angažovanosti, zvyšovaním schopnosti občanov a
občianskej spoločnosti reagovať, šírením svedectiev obetí
terorizmu a vyvracaním teroristickej propagandy. Takéto projekty už vykonávajú
zúčastnené organizácie, okrem iného z Belgicka, Dánska, Nemecka a
Spojeného kráľovstva. Ďalší príklad opatrení na predchádzanie
terorizmu: EÚ vo svojom nariadení o uvádzaní prekurzorov výbušnín na trh a
ich používaní[12] zriadila najvyspelejší systém na globálnej
úrovni, ktorým sa má obmedziť prístup k prekurzorom výbušnín, ktoré by
mohli používať teroristi. Komisia v spolupráci s členskými štátmi v
súčasnosti pracuje na nových návrhoch týkajúcich sa ochrany na
úrovni EÚ pred chemickými, biologickými, rádiologickými, jadrovými látkami a
výbušninami (CBRN-E). Dôraz sa kladie na najvýznamnejšie opatrenia, ktoré
sa majú vykonať v nadchádzajúcich rokoch, a na dosiahnutie synergií z
práce vykonanej v oblastiach CBRB-E, vrátane odhaľovania, na základe dvoch
správ o pokroku uverejnených v roku 2012. Komisia začala preskúmanie smernice o ochrane
kritickej infraštruktúry[13] s cieľom navrhnúť v prvej polovici roku 2013 nový prístup.
Cieľom je zaistiť, aby služby životne dôležité pre
spoločnosť ostali prevádzkyschopné. Strata alebo výpadok kritickej
infraštruktúry by mohli mať pre spoločnosť vážne dôsledky. Projektom Poseidon, spolufinancovaným z Programu na ochranu kritickej
infraštruktúry, sa určili hrozby a zraniteľné miesta v kritickej
infraštruktúre aj v mechanizmoch rozhodovania s cieľom zvýšiť
bezpečnosť v cezhraničnej osobnej doprave v oblasti Baltského
mora. Výsledky sú obsiahnuté v pilotnej štúdii (Predchádzanie terorizmu v
prímorských regiónoch – prípadová štúdia projektu Poseidon) a týkajú sa
napríklad stratégií boja proti terorizmu v súvislosti s trajektovou dopravou. Integrované prepojenia medzi rôznymi druhmi
dopravy si vyžadujú solídnu stratégiu na boj proti terorizmu na ochranu
stability obchodu a zachovanie dôvery v bezpečnosť a
zabezpečenie dopravnej siete. V roku 2012 vydala Komisia dokument o bezpečnosti
dopravy[14], v ktorom zdôraznila istý počet oblastí s kľúčovým
významom pre účinné predchádzanie teroristickým hrozbám. V dokumente sa
okrem iného navrhuje vytvorenie všeobecného rámca bezpečnosti pre prevádzkovateľov
dopravy, ako sú napríklad bezpečnostné programy, odborné vzdelávanie a
cvičenia zamerané na zvyšovanie povedomia o bezpečnosti, pohotovostné
plánovanie a plánovanie obnovy. Pokiaľ ide o bezpečnosť
letectva, vývoj určujú aktuálne hrozby a technológiu na detekciu je
potrebné priebežne prispôsobovať neustálym inováciám, ktoré demonštrujú
teroristické skupiny. Zavedenie jednotného certifikačného systému EÚ pre
letiskové detekčné zariadenia sa práve dokončuje a medzinárodná
koordinácia zameraná na racionalizáciu vedeckej práce pokračuje. Komisia a
členské štáty aktívne podporujú testovanie inovačných technológií,
ktorých cieľom je zlepšenie detekcie rôznych hrozieb (napríklad
pokiaľ ide o náklad, batožinu a cestujúcich). Okrem viacerých výskumných aktivít týkajúcich
sa testovania inovačných technológií začala Komisia spolu s
členskými štátmi aktivity týkajúce sa proaktívnej detekcie, a to sériou prevádzkových
skúšok počas majstrovstiev Európy vo futbale v roku 2012 a v
oblastiach hromadnej dopravy a bezpečnosti budov. Cieľom týchto
aktivít je vyvinúť čo najúčinnejšie modely bezpečnosti. Komisia napríklad práve vykonáva program ITRAP
(Illicit Trafficking Radiation Assessment Programme) s cieľom
poskytnúť nezávislé posúdenie vybavenia na zisťovanie radiácie, ktoré
je dostupné na trhu a ktoré sa používa na detekciu a identifikáciu nukleárnych
a rádioaktívnych materiálov. Odborné vzdelávanie je základným prvkom
účinného fungovania systémov bezpečnosti. Príkladom konkrétneho
opatrenia, ktoré v tejto oblasti Komisia podporuje, je zriadenie Európskeho
centra odbornej prípravy v oblasti bezpečnosti (EUSECTRA), cieľom
ktorého je vytvoriť bezpečnostný vzdelávací program pre orgány
presadzovania práva. ATLAS, teda sieť protiteroristických intervenčných síl EÚ
zriadená a financovaná Komisiou od roku 2008 prostredníctvom programu ISEC,
zlepšuje spoluprácu medzi zvláštnymi intervenčnými jednotkami v EÚ a
podporuje ich fungovanie v krízových situáciách (napríklad pri teroristickom
útoku alebo pri braní rukojemníkov), keď členský štát potrebuje
pomoc. Sieťou sa zavádzajú aj spoločné platformy pre odborné
vzdelávanie, zdieľanie vybavenia a úzku spoluprácu členských štátoch
v pohraničných oblastiach. Ďalšie
kroky v roku 2013: Komisia: ·
aktualizuje prístup EÚ k boju proti násilnému
extrémizmu tým, že vytvorí európsku „sadu nástrojov“, ktoré budú vychádzať
z osvedčených postupov v členských štátoch, ·
navrhne opatrenia týkajúce sa CNRN-E, ·
vyvinie nástroje na zlepšenie detekcie
teroristických hrozieb vo všetkých oblastiach vrátane noriem bezpečnosti
leteckej dopravy, ·
navrhne nový prístup k ochrane európskej
kritickej infraštruktúry. Členské
štáty sa vyzývajú, aby: ·
zintenzívnili úsilie predchádzať a
bojovať proti násilnému terorizmu, ·
realizovali akčný plán týkajúci sa
bezpečnosti leteckej nákladnej dopravy, ·
vytvorili administratívne štruktúry potrebné na
vykonanie nariadenia o prekurzoroch výbušnín. 2.3. Strategický cieľ 3:
Zvýšiť úroveň bezpečnosti v kybernetickom priestore pre
občanov a podnikateľskú verejnosť Činnosti týkajúce sa podvodov na
internete sa rýchlo rozvíjajú. Tieto činnosti zahŕňajú nezákonné
internetové transakcie, používanie internetu na pranie špinavých peňazí
(„money mules“) a falošné webové lokality. Za posledné dva roky sme svedkami nárastu
počtu útokov hackerov a iných nezákonných činností na internete. Boj proti počítačovej kriminalite
nemá za cieľ len znižovať trestnú činnosť v prostredí
online, ale aj zaistiť bezpečnosť kyberpriestoru, v ktorom sa
môžu rozvíjať hospodárske a sociálne aktivity. Pre Komisiu a členské
štáty naďalej zostáva prioritou a je aj jedným z cieľov Digitálnej
agendy pre Európu. Je dôležité zlúčiť zdroje na úrovni EÚ, aby sa
zaistila lepšia prevencia a väčšia schopnosť reagovať. Na
strategickej aj operatívnej úrovni sa prijali dôležité opatrenia. Stratégia kybernetickej bezpečnosti
Európskej únie prijatá vo februári 2013[15] predstavuje komplexnú víziu a uvádza požadované opatrenia založené na
účinnej ochrane a podpore občianskych práv, aby sa online prostredie
EÚ stalo najbezpečnejším na svete. Cieľom stratégie je posilniť
odolnosť kyberpriestoru a bezpečnosť sietí a informácií,
radikálne znížiť počítačovú kriminalitu, rozvíjať politiku
počítačovej ochrany EÚ, podporovať rozvoj priemyselných a
technologických zdrojov pre kybernetickú bezpečnosť, podporiť
výskum a vývoj a posilniť medzinárodnú politiku EÚ týkajúcu sa
kybernetického priestoru. V stratégii sa zdôrazňuje potreba
posilnenej spolupráce a výmeny informácií medzi príslušnými subjektmi z
hľadiska včasnej detekcie a koordinovanejšej reakcie. Ciele stratégie
sa navzájom posilňujú. Napríklad cieľ týkajúci sa odolnosti a
bezpečnosti siete a informácií zahŕňa opatrenia zamerané na
posilnenie verejno-súkromných partnerstiev a vytvorenie vnútroštátnych tímov reakcie
na núdzové počítačové situácie (CERT). Tie spätne prispejú k boju
proti počítačovej kriminalite. Tieto ciele sa zdôraznili v návrhu smernice
o opatreniach na zabezpečenie vysokej úrovne bezpečnosti sietí a
informácií v Únii[16], ktorý uvedenú stratégiu sprevádzal. Hlavným
cieľom návrhu je zaistiť hladké fungovanie vnútorného trhu.
Cieľom návrhu je zvýšiť mieru pripravenosti, posilniť spoluprácu
na úrovni EÚ a zaistiť, aby prevádzkovatelia hlavných služieb a
infraštruktúr riadili riziká primeraným spôsobom a závažné nehody hlásili príslušným
vnútroštátnym orgánom. Dôležitým krokom v boji proti
počítačovej kriminalite bolo vytvorenie Európskeho centra boja
proti počítačovej kriminalite (EC3) pri Europole
začiatkom roka 2013. Centrum posilní v úzkej spolupráci s Eurojustom
schopnosť EÚ čeliť rastúcej a komplexnej hrozbe, ktorú
predstavuje počítačová kriminalita a bude ústredným miestom pre
otázky týkajúce sa počítačovej kriminality. Posilnia sa ním kapacity
operatívnej podpory na úrovni EÚ na boj proti cezhraničnej
počítačovej kriminalite a bude poskytovať špecializované
strategické hodnotenia a posúdenia rizík, ako aj cielenejšiu odbornú prípravu a
výskum a vývoj, výsledkom ktorých budú špecializované nástroje na boj proti
počítačovej kriminalite. Centrum bude rozvíjať aj spoluprácu so
všetkými zainteresovanými stranami vrátene tých, ktoré sú mimo oblasti
presadzovania práva. So zreteľom na inherentnú cezhraničnú povahu
tohto fenoménu a potrebu medzinárodnej spolupráce bude EC3 môcť
prepojiť orgány EÚ presadzovania práva s medzinárodnými subjektmi, ako je
Interpol, a využívať úsilie iných subjektov, ako napríklad odvetvia IKT
alebo Internetovej spoločnosti pre pridelené mená a čísla (ICANN). EC3 bude môcť vyjadrovať
znepokojenie a prostredníctvom Komisie formulovať návrhy k záležitostiam
týkajúcim sa riadenia internetu. EC3 bude tak isto spolupracovať s
Európskou agentúrou pre bezpečnosť sietí a informácií (ENISA), ktorá
zhromažďuje a vypracováva analýzy bezpečnosti siete a informácií,
pomáha členským štátom zosúladiť ich postupy pri oznamovaní prípadov
narušenia bezpečnosti, pri zostavovaní tímov CERT a pri zvyšovaní
povedomia koncových užívateľov. Budúci nový mandát agentúry ENISA bude
zahŕňať túto podporu členským štátom a Komisii aj v
nadchádzajúcich rokoch. Ďalším príkladom strategických iniciatív
realizovaných v roku 2012 bola iniciatíva EÚ a USA na zahájenie Globálnej
aliancie proti sexuálnemu zneužívaniu detí online. Aliancia, ku ktorej sa
pripojilo v čase jej zahájenia 48 krajín, bude pomáhať
podporovať celosvetovú spoluprácu v boji proti detskej pornografii online.
Tým, že sa krajiny budú snažiť dosiahnuť spoločné ciele, sa
očakáva, že bude možné identifikovať a zachrániť viac detských
obetí, bude možné účinnejšie stíhať páchateľov, lepšie
predchádzať trestnej činnosti a že dôjde k zníženiu dostupnosti
snímok sexuálneho zneužívania detí na internete. Európska stratégia vytvárania
lepšieho internetu pre deti dokonca ešte viac posilňuje arzenál
preventívnych opatrení tým, že vymedzuje opatrenia pre bezpečnosť
detí, ktoré sú zamerané na zodpovednosť a ochranu detí[17], a ktoré teda vyzývajú deti k zodpovednému používaniu internetu. Návrh smernice o útokoch na informačné
systémy[18], o ktorej práve rokuje Európsky parlament a Rada, má za cieľ
aproximáciu trestnoprávnych predpisov v členských štátoch v oblasti
počítačovej kriminality a zavádza sa ňou vymedzenie
protiprávneho prístupu k informačným systémom, nezákonného zásahu do
integrity systému a údajov a nezákonného sledovania údajov a sankcie za ne.
Návrhom sa navyše postihuje výroba, predaj, obstaranie si na použitie, dovoz a
distribúcia nástrojov používaných na účely spáchania týchto trestných
činov. Budapeštiansky dohovor o počítačovej kriminalite má
ratifikovať už len šesť členských štátov. Počítačová kriminalita je navyše
jednou z ôsmich oblastí operatívnej spolupráce v rámci politického cyklu EÚ
o organizovanej a závažnej medzinárodnej trestnej činnosti.
Členské štáty majú pod vedením Rumunska vykonať osobitné opatrenia,
ktoré zahŕňajú zavedenie vnútroštátnych systémov podávania správ o
porušení ochrany údajov/ kybernetických incidentoch/počítačovej
kriminalite spáchanej právnickými osobami aj občanmi, posilnenie riadenia
internetu, aby mohli orgány členských štátov identifikovať
používateľov v kybernetickom priestore na legitímne účely
presadzovania práva a boj proti nástrojom (botnets), ktoré uľahčujú
kybernetické útoky veľkého rozsahu. Program ISEC poskytuje spolufinancovanie, ktoré má členským štátom
pomôcť s budovaním ich kapacít na riešenie počítačovej
kriminality a podporiť cezhraničnú spoluprácu a spoluprácu verejného
a súkromného sektora. Spomedzi nedávnych úspešných projektov možno uviesť
vytvorenie siete vnútroštátnych centier excelentnosti na podporu iniciatív
spolupráce medzi pracovníkmi výskumu, akademickej obce a presadzovania práva,
ktorá viedla ku vzniku konkrétnych nástrojov na pochopenie, odhaľovanie a
boj proti počítačovej kriminalite. V súčasnosti dostáva
finančné prostriedky od Komisie dokopy osem takýchto centier. K dnešnému
dňu Komisia prispela na vytvorenie školiacich a výskumných kapacít v
členských štátoch sumou takmer 5 miliónov EUR. Ďalšie
kroky v roku 2013: Komisia: ·
dohliadne, aby Európske centrum boja proti
počítačovej kriminalite (EC3) pri Europole prijalo dôležité
opatrenia, aby sa stalo plne funkčné, ·
vykoná Stratégiu kybernetickej bezpečnosti
Európskej únie, ·
podporí prijatie navrhovanej smernice, ktorou sa
stanovujú opatrenia na zaistenie vysokej spoločnej úrovne bezpečnosti
sietí a informácií v EÚ a bude vykonávať nový mandát agentúry ENISA, ·
bude naďalej podporovať, rozvíjať
a rozširovať Globálnu alianciu proti sexuálnemu zneužívaniu detí online. Členské štáty
sa vyzývajú, aby: ·
úzko spolupracovali s Európskym centrom boja
proti počítačovej kriminalite (EC3), ·
úzko spolupracovali s Eurojustom a agentúrou
ENISA, ·
v rámci politického cyklu vykonali operačné
akčné plány týkajúce sa počítačovej kriminality, ·
napĺňali spoločné politické ciele
Globálnej aliancie proti sexuálnemu zneužívaniu detí online a prijali konkrétne
opatrenia na ich dosiahnutie, ·
podporili ratifikáciu a vykonanie
Budapeštianskeho dohovoru Rady Európy o počítačovej kriminalite. 2.4. Strategický cieľ 4:
Posilniť bezpečnosť prostredníctvom riadenia hraníc V decembri 2011 Komisia predložila
legislatívny návrh Európskeho systému hraničného dozoru (Eurosur).
Jeho prijatie je plánované na rok 2013. Tento systém poskytne členským
štátom a agentúram EÚ spoločný rámec na zdieľanie informácií v takmer
reálnom čase a lepšiu spoluprácu medzi agentúrami na vnútroštátnej aj
európskej úrovni na účely boja proti nelegálnej migrácii a
cezhraničnej trestnej činnosti. Systém Eurosur prispeje aj k
posilneniu ochrany migrantov a záchrane ich životov. V 18 krajinách Schengenského priestoru na
južných a východných vonkajších hraniciach boli vytvorené vnútroštátne
koordinačné centrá hraničného dozoru, ktoré združujú istý počet
vnútroštátnych orgánov, ako sú pohraničná stráž, polícia, pobrežné hliadky
a námorníctvo. Tieto centrá sú prvými, ktoré sa pripojili k sieti Eurosur.
Týchto 18 vnútroštátnych koordinačných centier bolo k sieti Eurosur
pripojených agentúrou Frontex v rámci pilotného projektu. V rámci systému Eurosur financoval Fond pre vonkajšie hranice (EBF)
dôležité regionálne systémy dozoru, ktoré umožňujú lepšie kontrolovať
vonkajšie hranice Schengenského priestoru. EBF poskytol financovanie na
španielsky integrovaný systém dozoru SIVE (Sistema Integrado de Vigilancia
Exterior), ktorý sa zameriaval najmä na Gibraltársky prieliv, Kanárske a
Beleárske ostrovy a južné pobrežie Stredozemného mora. EBF významnou mierou
prispel aj na francúzsky systém dozoru pobrežia. S dvojitým cieľom posilniť
bezpečnosť na hraniciach a uľahčiť cestovanie a
prístup pre štátnych príslušníkov tretích krajín prijala Komisia začiatkom
roka 2013 dva legislatívne návrhy na systém vstupu/výstupu (EES) a Program
registrovaných cestujúcich (RTP), takzvaný balík „inteligentné hranice“.
Po mnohých rokoch vývoja a testovania sa
Schengenský informačný systém II (SISII) stane plne funkčným a bude
dodatočným prostriedkom riadenia hraníc. Zároveň sa
bezpečnosť posilní aj dokončením celosvetového zavádzania
Vízového informačného systému (VIS). Komisia pomáha Grécku pri vykonávaní
akčného plánu pre azyl a riadenie migrácie, ktorý zahŕňa zložku
riadenia hraníc s cieľom zlepšiť schopnosť Grécka lepšie
vykonávať kontroly na jeho vonkajších hraniciach, najmä na hraniciach s Tureckom. V oblasti riadenia colných hraníc
pokračovala práca na zavedení spoločného riadenia rizika a Komisia
predstavila oznámenie o riadení colných rizík a bezpečnosti
dodávateľského reťazca[19].
Cieľom tohto oznámenia je podnietiť inštitucionálnu debatu o
odporúčaniach na účely vytvorenia podmienok pre kolektívne zlepšenie
súčasnej situácie. Navyše, a v nadväznosti na plán na vysokej úrovni na
posilnenie bezpečnosti leteckej nákladnej dopravy pokračuje práca v
spolupráci s orgánmi zodpovednými za dopravu a prevádzkovateľmi v sektore
dopravy s cieľom zlepšiť kvalitu údajov, ktoré sa dodávajú colným
orgánom. Agentúra Frontex
prispela k zlepšeniu bezpečnosti rôznymi aktivitami, ktoré umožnil jej
posilnený mandát. Konkrétne v úzkej spolupráci so službami riadenia hraníc
členských štátov ďalej rozvinula sieť analýzy rizika agentúry
Frontex a dodávala pravidelné analýzy rizika a ad hoc analýzy rizika
v súvislosti s nelegálnou migráciou na vonkajších hraniciach EÚ. Na
všetkých hlavných problematických miestach prebehli spoločné operácie.
Agentúra Frontex pokračovala v operatívnej spolupráci s ostatnými
príslušnými agentúrami EÚ, ako sú Europol, Európsky podporný úrad pre azyl a
Agentúra pre základné práva. Agentúra Frontex tak isto pomáhala členským
štátom pri organizovaní spoločných návratových operácií. Po ich úspešnej spolupráci v spoločnej
operácii INDALO v rokoch 2011 a 2012, ktorú koordinovala agentúra Frontex a
ktorá sa zaoberala nelegálnou migráciou a pašovaním drog, Komisia podporila
Frontex, Europol, Koordinačné centrum na boj proti obchodovaniu s drogami
v Stredozemí (CeCLAD-M) a Námorné centrum analýz a operácií – narkotiká
(MAOC-N), aby svoju spoluprácu formalizovali podľa navrhovaného nariadenia
o systéme Eurosur. Okrem toho po nadobudnutí účinnosti
zmeneného nariadenia o agentúre Frontex na konci roku 2011 Komisia podporila
Frontex a Europol, aby dokončili potrebné úpravy, aby agentúra Frontex
mohla odovzdávať Europolu osobné údaje v súvislosti s cezhraničnými
trestnými činnosťami, ktoré uľahčujú nelegálnu migráciu a
obchodovanie s ľuďmi. V roku 2012 sa dosiahol dôležitý pokrok pri
vykonávaní nových ustanovení o základných právach revidovaného nariadenia o
agentúre Frontex. Bolo vytvorené Fórum pre základné práva, ktoré už začalo
pracovať a bol vymenovaný úradník pre základné práva. Úsilie zlepšiť spoluprácu medzi
pohraničnou strážou a colnými orgánmi bolo v roku 2012 aj naďalej
dôležitou oblasťou činnosti. Cieľom je uľahčiť
obchod a cestovanie a posilniť bezpečnosť EÚ, okrem iného prostredníctvom
synchronizovaných kontrol, výmeny informácií, odbornej prípravy, spoločnej
analýzy rizík a spoločných operácií. V niektorých členských štátoch
už existujú pokročilé riešenia, ktoré slúžia ako osvedčené postupy.
Fínsko napríklad zriadilo spravodajské, vyšetrovacie a analytické jednotky,
ktoré tvoria zástupcovia polície, colných orgánov a pohraničnej stráže a
ktoré zvýšili účinnosť boja proti závažnej trestnej činnosti. Fond pre vonkajšie hranice podporil úsilie členských štátov
bojovať proti používaniu falošných dokladov totožnosti a cestovných
dokladov, najmä financovaním nákupu špeciálneho zariadenia pre pohraničnú
stráž, ktoré používajú konzulárne úrady a pohraničná stráž na overovanie
pravosti dokladov. EBF prispel aj k rozvoju FADO (Falošné a pravé doklady
online), teda webového nástroja uľahčujúceho výmenu informácií medzi
členskými štátmi o zistených podvodoch s dokladmi. Ďalšie
kroky v roku 2013: Komisia: ·
podporí spustenie systému Eurosur od 1. októbra
2013, ·
zaistí, aby sa počas jari Schengenský
informačný systém II (SISII) stal plne funkčným. Členské
štáty sa vyzývajú, aby: ·
zaistili, aby všetky vnútroštátne orgány, ktoré
sú zodpovedné za hraničný dozor, spolupracovali prostredníctvom
vnútroštátnych koordinačných centier, ·
rýchlo napredovali v rokovaniach o návrhoch
týkajúcich sa systému vstupu/výstupu (EES) a Programu registrovaných
cestujúcich (RTP), ·
sa dohodli na spoločných odporúčaniach
a spoločných osvedčených postupoch v oblasti spolupráce medzi
pohraničnou strážou a colnými orgánmi, aby sa zaistila rovnaká úroveň
bezpečnosti a služieb na všetkých vonkajších hraniciach EÚ a znížili sa
náklady na kontroly, ·
prediskutovali a prijali spoločné
odporúčania na zlepšenie riadenia rizika v colnej oblasti a
bezpečnosti dodávateľského reťazca, ·
v rámci politického cyklu vykonali operačný
akčný plán týkajúci sa nelegálneho prisťahovalectva. Agentúry by mali: ·
ešte viac zintenzívniť spoluprácu pri
odhaľovaní a prevencii nelegálnej migrácie a cezhraničnej trestnej
činnosti na vonkajších hraniciach (Frontex, Europol, MAOC-N and CeCLAD-M), ·
prijať potrebné kroky, aby bolo možné
odovzdávať osobné údaje Europolu v súlade so zmeneným nariadením o
agentúre Frontex (Frontex a Europol). 2.5. Strategický cieľ 5:
Zvýšiť odolnosť Európy voči krízam a katastrofám V oblasti prírodných
rizík aj rizík spôsobených človekom EÚ posilnila svoju schopnosť
riadenia rizík s cieľom efektívnejšie prideľovať zdroje a
posilniť svoju kapacitu prevencie a pripravenosti. Návrh vykonávacích
predpisov k doložke o solidarite (článok 222 ZFEÚ) bude
zastrešujúcim rámcom pre situácie mimoriadneho nebezpečenstva alebo škody,
ktoré presahujú možnosti reakcie postihnutého členského štátu alebo
štátov. Spoločný návrh Komisie a vysokej predstaviteľky Únie pre
zahraničné veci a bezpečnostnú politiku týkajúci sa vykonávacích
predpisov k doložke o solidarite bol prijatý v decembri 2012[20]. Aby sa zaistilo
účinné riadenie bezpečnostných rizík, je potrebné vytvoriť a
používať dôveryhodnú metodiku posudzovania rizík. EÚ vypracováva
spoločný metodický prístup na posudzovanie týchto bezpečnostných
rizík. V oblasti posudzovania rizík spojených so zámernými zákernými hrozbami
sa dosiahol značný pokrok, a to najmä v oblasti bezpečnostnej ochrany
letectva (letecký náklad, zákaz tekutín). V decembri 2012 Rada vyzvala Komisiu,
aby rozšírila tento metodologický prístup na celú oblasť
bezpečnostnej ochrany letectva. V súvislosti s
posilňovaním odolnosti voči prírodným katastrofám alebo katastrofám
spôsobeným človekom sa vykonal rad opatrení s cieľom zaviesť
politický rámec EÚ v oblasti riadenia rizík v prípade katastrof[21]. Členské štáty dosiahli rôznu mieru pokroku vo vykonávaní
vnútroštátneho posudzovania rizík v súlade s usmerneniami Komisie z roku 2010[22]. K dnešnému dňu Komisia dostala príspevky od 12 krajín, ktoré sa
zúčastňujú na mechanizme Únie v oblasti civilnej ochrany
(Česká republika, Dánsko, Estónsko, Nemecko, Maďarsko, Taliansko,
Holandsko, Nórsko, Poľsko, Slovinsko, Švédsko a Spojené kráľovstvo) s
rôzne podrobnou analýzou rizík týchto krajín, čo zdôrazňuje potrebu
dôveryhodnejších údajov o katastrofách a porovnateľné prístupy k riadeniu
rizík. Na tomto základe Komisia teraz pripravuje prvý medziodvetvový
prehľad prírodných rizík a rizík spôsobených človekom, ktorým
môže Únia čeliť v budúcnosti. Očakáva sa, že tento prehľad
bude predstavený v roku 2013. Naň by mohla v roku 2014 nadviazať
rozsiahlejšia práca, ktorá by podrobnejšie integrovala bezpečnostné
riziká. Návrh Komisie
týkajúci sa Mechanizmu Únie v oblasti civilnej ochrany[23] kladie prevenciu na rovnakú úroveň ako pripravenosť a
opatrenia na reakciu a zahŕňa ustanovenia na ďalší rozvoj
posudzovania rizík v politike v oblasti civilnej ochrany. Komisia tak isto trvalo podporuje využívanie vzájomného
hodnotenia, ktoré je účinným spôsobom zdieľania skúseností a
zlepšovania správy a tvorby politiky v oblasti riadenia rizík v prípade
katastrof. V roku 2012 bolo Spojené kráľovstvo prvou krajinou, ktorá s
podporou Komisie a v spolupráci s UNISDR a OECD dobrovoľne vykonala takýto
pilotný projekt vzájomného hodnotenia troma hodnotiteľmi (Talianskom,
Fínskom a Švédskom). Správa so závermi vrátane osvedčených postupov,
určenia oblastí, v ktorých je možné dosiahnuť zlepšenie a
odporúčaní ako dosiahnuť pokrok, sa očakáva na jar roku 2013.
Výsledky poslúžia aj ako vstupy pre aktuálnu prácu Komisie na vývoji usmernenia
pre prevenciu pred katastrofami, ktoré budú vychádzať z
osvedčených postupov. V roku 2013 Komisia otvorí aj Európske
stredisko reakcie na núdzové situácie po vzore existujúceho Monitorovacieho a
informačného centra (GR ECHO), ktoré ešte viac posilní schopnosť EÚ
reagovať na katastrofy. S cieľom lepšej
racionalizácie a zvýšenia synergií medzi rôznymi kapacitami EÚ v oblasti
krízového riadenia sa vykonalo veľa práce. Cieľom revidovaných
postupov koordinácie EÚ pri riešení kríz a vytvorenia integrovanej kapacity na
zvyšovanie povedomia a analyzovania je integrovanejší a účinnejší prístup. V roku 2012 sa vykonalo viacero dôležitých
opatrení s cieľom podporiť vytváranie a fungovanie siete
multisektorových a špecializovaných centier Komisie a príslušných agentúr.
Patrí sem uzavretie dohôd o spolupráci v oblasti riadenia rizík a riešenia kríz
a vytvorenie nových vysoko výkonných a odolných komunikačných
prostriedkov. Zriadenie Centra pre strategickú analýzu a reakciu v rámci
GR HOME v roku 2012 umožnilo, aby sa prijali nové metódy a postupy
posudzovania bezpečnostných rizík a riadenia rizík, ktoré spájajú odborné
poznatky príslušných útvarov Komisie a odbornej obce napríklad v oblasti
dopravy a energetiky, a využívajú výsledky posúdení rizík, ktoré
vypracúvajú Centrá EÚ pre analýzu spravodajských informácií, agentúry EÚ a
útvary členských štátov. Posilňovanie
kapacít EÚ v oblasti riešenia kríz a posudzovania rizík si vyžaduje
schopnosť vymieňať si utajované informácie. Z tohto uhla
pohľadu predstavuje vytvorenie právneho rámca umožňujúceho agentúram
EÚ, aby si vymieňali utajované údaje, dôležitý krok vpred. Ďalšie
kroky v roku 2013: Komisia: ·
podporí úsilie o zlepšovanie metód na
posudzovanie rizík a výmenu a zdieľanie skúseností medzi členskými
štátmi EÚ a tak isto nečlenskými štátmi, pokiaľ ide o činnosti
súvisiace s riadením rizík, ·
vytvorí prvý meziodvetvový prehľad
prírodných rizík a rizík spôsobených človekom, ·
vypracuje usmernenie k prevencii katastrof,
ktoré bude vychádzať z osvedčených postupov, ·
bude ďalej rozvíjať schopnosť EÚ vykonávať posudzovanie bezpečnostných
rizík. Členské
štáty sa vyzývajú, aby: ·
dokončili a pravidelne aktualizovali svoje
vnútroštátne posúdenia rizík a realizovali iniciatívy na zlepšenie pochopenia
rizík súvisiacich s katastrofami a rizík bezpečnosti, podporovali
plánovanie riadenia rizík a investície EÚ do infraštruktúry odolnej proti
pohromám a dobrovoľne vykonávali vzájomné hodnotenia vnútroštátnych
politík riadenia rizika, ·
prijali návrh vykonávacích opatrení k doložke o
solidarite. 3. Zefektívniť a racionalizovať
vykonávanie bezpečnostných politík Politika vnútornej
bezpečnosti je založená na spoločnom programe, ktorý zahŕňa
všetky subjekty: inštitúcie EÚ, členské štáty a agentúry EÚ. V roku 2012
vydal Európsky parlament svoje prvé stanovisko k stratégii vnútornej
bezpečnosti, v ktorom vo všeobecnosti schválil päť cieľov tejto
stratégie[24]. Spolupráca medzi
členskými štátmi prinesie veľkú pridanú hodnotu pri riešení hrozieb
pre vnútornú bezpečnosť EÚ. V porovnaní s individuálnymi opatreniami
môže byť zlučovanie zdrojov a zefektívnenie opatrení na úrovni EÚ
účinnejšie a menej nákladné. V tomto smere zohrávajú veľkú úlohu
agentúry EÚ. 3.1. Racionalizácia Komisia
predstavila v marci 2013 návrh reformy Europolu a Cepolu, ktorým sa tieto dve
agentúry zlučujú do jednej, a oznámenie o Schéme odbornej prípravy v
oblasti presadzovania práva (LETS). Celkovým cieľom reformy Europolu
a Eurojustu je zlepšiť operatívnu efektívnosť a
účinnosť týchto agentúr v boji proti bezpečnostným hrozbám,
ktoré predstavujú závažná a organizovaná trestná činnosť a
terorizmus. Zlepšenie schopností Europolu mapovať hrozby a trendy trestnej
činnosti ešte viac posilní reakcie EÚ aj členských štátov voči
zločineckým sieťam a ich škodlivým účinkom na
spoločnosť a hospodárstvo tým, že sa zlepší podpora, ktorú môže
Europol poskytovať členským štátom, zvýši sa koordinácia a synergie
medzi operáciami vykonávanými členskými štátmi a podporí sa politický
cyklus EÚ o závažnej a organizovanej trestnej činnosti. Misie Cepolu a Europolu sa navzájom
dopĺňajú, pričom Cepol podporuje rozvoj kultúry spolupráce pri
presadzovaní práva EÚ prostredníctvom odborného vzdelávania. Navrhované zlúčenie
Cepolu a Europolu by umožnilo, aby sa odborné vzdelávanie viac zameriavalo
na aktuálne vzdelávacie potreby, ako sa stanovuje v Schéme odbornej prípravy
v oblasti presadzovania práva (LETS), ktorú Komisia prijala v rovnakom
čase. Zhromaždením obmedzených finančných a ľudských zdrojov na
jednej aj na druhej strane by toto zlúčenie umožnilo Európskej únii
ponúknuť vo všeobecnosti viac odbornej prípravy. Tým, že sa útvary
Europolu stanú operatívnejšie a odborná príprava sa bude zameriavať na
prioritné potreby EÚ, bude možné na úrovni EÚ uvoľniť zdroje a v
prípade potreby ich presmerovať. Európske centrum boja proti počítačovej
kriminalite je ďalším príkladom racionalizácie na účely
efektívnejšieho riešenia počítačovej kriminality. Vyšetrovanie online
podvodov, zneužívania detí na internete a iných počítačových
trestných činov sa pravidelne týka naraz i stoviek obetí, pričom
podozriví sú často roztrúsení po celom svete. Operácie takéhoto rozsahu
nedokážu úspešným spôsobom realizovať policajné zbory iba jedinej krajiny.
Žiadny zločin nie je tak bezhraničný ako počítačová
kriminalita. Táto skutočnosť si vyžaduje, aby orgány presadzovania
práva spolu s verejnými, ako aj súkromnými zúčastnenými stranami prijali
koordinovaný prístup založený na spolupráci a presahujúci štátne hranice. Jedným zo spôsobov na zaistenie cielenejšieho
využívania zdrojov je racionalizácia mechanizmov financovania. V roku 2012
Komisia predložila návrhy týkajúce sa Fondu pre vnútornú bezpečnosť
(ISF) v rámci finančného výhľadu na roky 2014 – 2020.
Jednou z navrhovaných inovácií je uplatniť na všetky fondy zdieľané
hospodárenie (fond ISEC do neho pôvodne nebol zahrnutý), čo znamená, že
rastúcu časť dostupných zdrojov budú riadiť priamo členské
štáty. 3.2. Zaistenie súladu medzi
vnútorným a vonkajším rozmerom Keďže hrozby pramenia čiastočne
z priestoru za hranicami EÚ, pre vykonávanie úspešných bezpečnostných
politík je dôležitá posilnená spolupráca so subjektmi vonkajšej
bezpečnosti, nečlenskými krajinami a organizáciami. V rámci širšieho úsilia o zlepšenie súladu
medzi vnútorným a vonkajším rozmerom bezpečnosti sa podnikli kroky
prostredníctvom Politického a bezpečnostného výboru (PSC) a Stáleho výboru
pre operačnú spoluprácu v oblasti vnútornej bezpečnosti (COSI) s
cieľom vykonať plán na posilnenie väzieb medzi spoločnou
bezpečnostnou a obrannou politikou a subjektmi, ktoré sa zaoberajú
otázkami slobody, bezpečnosti a práva a ďalej posilniť synergie
v ostatných oblastiach, ako je napr. počítačová
bezpečnosť, ochrana kritickej infraštruktúry a boj proti terorizmu.
Vytvorili sa aj užšie väzby medzi ESVČ a príslušnými agentúrami (napr.
Europolom a agentúrou Frontex). V roku 2012 sa konali dve zasadnutia
PSC – COSI, počas ktorých sa skúmali informácie o geografických
rozmeroch činností EÚ (západný Balkán, Sahel a Líbya) a vo februári 2013
sa konalo zasadnutie PSC – COSI venované bezpečnostnej situácii
v Mali. Otázky vnútornej bezpečnosti sa teraz
systematicky zaraďujú do programu politických dialógov s príslušnými
nečlenskými krajinami a organizáciami a riešia sa aj v príslušných
strategických partnerstvách a dohodách. Začatie dialógu o partnerstvách
týkajúcich sa mobility, migrácie a bezpečnosti s krajinami južného
Stredomoria je ďalším spôsobom na posilnenie spolupráce s vonkajšími
partnermi v záležitostiach vnútornej bezpečnosti. Rovnako aj predvstupový
proces a najmä prebiehajúce činnosti v kontexte mechanizmu monitorovania
piatich krajín západného Balkánu po liberalizácii vízového režimu, vykonávanie
plánu týkajúceho sa uvoľnenia vízového režimu pre Kosovo a pozitívny
program pre Turecko sú silnými nástrojmi, prostredníctvom ktorých môžeme pomáhať
nečlenským krajinám zosúladiť ich právne rámce a operatívne kapacity
s acquis EÚ a normami v oblasti bezpečnosti. Osobitné opatrenia na boj proti celosvetovým
hrozbám, ktoré posilňujú vnútornú bezpečnosť EÚ, sú tak isto
financované v rámci nástroja stability EÚ. 3.3. Príprava budúcnosti: program
pre výskum v oblasti bezpečnosti v rámci RP7 a ďalší výhľad Od roku 2007 Komisia financovala program pre
výskum v oblasti bezpečnosti v rámci RP7, a to sumou až 1,4 miliardy EUR.
Viac než 250 projektov bolo financovaných s veľkou účasťou
zúčastnených strán. Riešila sa väčšina tém obsiahnutých v tejto
správe, ako sú opatrenia proti výbušninám, opatrenia týkajúce sa CBRN,
radikalizácia a bezpečnosť hraníc. Komisia uverejnila v júli 2012 oznámenie
Priemyselná politika v oblasti bezpečnosti – Akčný plán pre
inovatívny a konkurencieschopný bezpečnostný priemysel[25]. V tomto akčnom pláne sa predstavujú ďalšie opatrenia na
harmonizáciu bezpečnostného trhu EÚ a preklenutie medzery medzi výskumom a
trhom, predovšetkým prostredníctvom normalizácie v oblasti ochrany pred CBRN,
bezpečnosti hraníc a riadenia kríz/civilnej ochrany. 4. Záver Vykonávanie stratégie vnútornej
bezpečnosti je na dobrej ceste. Ako ukázala táto správa, v súvislosti
s piatimi cieľmi sa vykonalo mnoho opatrení. Stále je však pred nami ešte
kus cesty. V roku 2013 bude organizovaný zločin naďalej považovaný za
jeden z hlavných problémov, ktorý je potrebné v oblasti vnútornej
bezpečnosti EÚ riešiť. Pranie špinavých peňazí, korupcia, nezákonné
obchodovanie a mobilné skupiny organizovaného zločinu sú len niektoré z
predpokladaných hrozieb. Osobitná pozornosť sa bude aj naďalej
venovať počítačovej kriminalite. Ďalšou dôležitou úlohou v
roku 2013 je zdokonaliť nástroje na boj proti rastúcemu násilnému
extrémizmu. Ďalšia a posledná správa o vykonávaní
stratégie vnútornej bezpečnosti bude predložená v polovici roku 2014.
V správe sa bude hodnotiť, či boli ciele stratégie vnútornej
bezpečnosti naplnené a zvážia sa aj budúce úlohy v oblasti vnútornej
bezpečnosti. Príloha 1: Grafický prehľad všetkých
plánovaných činností na roky 2011 – 2014
[1] COM(2013) 45/3. [2] COM(2013) 44/2. [3] COM(2013) 42 final. [4] COM(2012) 363 final. [5] KOM(2011) 654 v konečnom znení. [6] COM(2012) 85 final. [7] Ú. v. EÚ L 186, 14.7.2012, s. 4 (Austrália) a Ú. v. EÚ L
215, 11.8.2012, s. 5 (Spojené štáty americké). [8] Smernica 2011/36/EÚ o prevencii obchodovania s
ľuďmi a boji proti nemu a o ochrane obetí obchodovania. [9] COM(2012) 735 final. [10] Nárast o 43 % v porovnaní s rokom 2011. [11] Dohromady bolo v roku 2012 v Eurojuste zaevidovaných 32
prípadov, ktoré sa týkali terorizmu, vrátane prípadov súvisiacich s
financovaním terorizmu. [12] 2010/0246 (COD). [13] Smernica 2008/114/ES o identifikácii
a označení európskych kritických infraštruktúr a zhodnotení
potreby zlepšiť ich ochranu. [14] SWD(2012) 143 final. [15] JOIN(2013) 1 final. [16] COM(2013) 48 final. [17] COM(2012) 196. [18] KOM(2010) 517 v konečnom znení. [19] COM(2012) 793 final. [20] JOIN(2012) 39 final. [21] Stanovené v oznámení „Prístup Spoločenstva k
prevencii prírodných a človekom spôsobených katastrof“, KOM(2009) 82 v
konečnom znení. [22] KOM(2010)
1626 v konečnom znení, dostupné na adrese:
http://ec.europa.eu/echo/civil_protection/civil/pdfdocs/prevention/COMM_PDF_SEC_2010_1626_F_staff_working_document_en.pdf. [23] KOM(2011) 934 v konečnom znení. [24] Správa Rity Borsellino, uznesenie Európskeho parlamentu z
22. mája 2012 o stratégii vnútornej bezpečnosti Európskej únie [2010/2308(INI)]. [25] COM(2012) 417 final.