EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52009PC0183
Proposal for a Council Decision amending Council Decision 2007/250/EC authorising the United Kingdom to introduce a special measure derogating from Article 193 of Directive 2006/112/EC on the common system of value added tax (only the English version is authentic)
Návrh rozhodnutie Rady, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Iba anglické znenie je autentické)
Návrh rozhodnutie Rady, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Iba anglické znenie je autentické)
/* KOM/2009/0183 v konečnom znení */
Relation | Act | Comment | Subdivision concerned | From | To |
---|---|---|---|---|---|
Adopted by | 32009D0439 |
Návrh rozhodnutie Rady, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Iba anglické znenie je autentické) /* KOM/2009/0183 v konečnom znení */
[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV | Brusel, 21.4.2009 KOM(2009) 183 v konečnom znení Návrh ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Iba anglické znenie je autentické) (predložená Komisiou) DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. SÚVISLOSTI NÁVRHU Podľa článku 395 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[1] (ďalej len: „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby zaviedol osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení tejto smernice s cieľom zjednodušiť výber dane z pridanej hodnoty (DPH) alebo zabrániť určitým daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa daňovej povinnosti. Spojené kráľovstvo listom, ktorý zaevidoval generálny sekretariát Komisie 28. júla 2008, požiadalo o oprávnenie predĺžiť odchyľujúce sa opatrenie, schválené pôvodne rozhodnutím Rady 2007/250/ES zo 16. apríla 2007[2]. Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH listom zo 17. marca 2009 informovala ostatné členské štáty o žiadosti predloženej Spojeným kráľovstvom. Listom z 20. marca 2009 oznámila Spojenému kráľovstvu, že má všetky informácie potrebné na to, aby jeho žiadosť zvážila spôsobom opísaným v nasledujúcich odsekoch. Spojené kráľovstvo malo na základe rozhodnutia Rady 2007/250/ES povolenie do 30. apríla 2009 uplatňovať režim prenesenia daňovej povinnosti pri niektorých dodávkach mobilných telefónov a integrovaných obvodov v prípade, keď zdaniteľná suma bola rovná alebo vyššia ako 5 000 GBP. Za týchto okolností mala zdaniteľná osoba, ktorej sa tovar dodával, povinnosť zaplatiť DPH pri realizácii dodávky. Výsledkom bolo, že dodávateľ tovaru neúčtoval DPH zákazníkovi vtedy, ak sa zákazník mohol kvalifikovať ako zdaniteľná osoba na účely DPH. Takýto zákazník mohol za predpokladu, že mal plné právo na odpočítanie dane, DPH zodpovedajúcu dodávke priznať a súčasne odpočítať, v dôsledku čoho sa do štátnej pokladnice žiadna DPH neodviedla. Preto plnú sumu DPH do pokladnice musel zaplatiť maloobchodník, ktorý dodával tovar nezdaniteľným zákazníkom. Táto situácia sa odlišovala od všeobecného systému platby DPH po častiach, podľa ktorého každá zdaniteľná osoba (s právom na odpočítanie) v reťazci platí do pokladnice tú časť celkovej sumy DPH, ktorá zodpovedá rozdielu medzi sumou DPH, ktorú prijal od svojho zákazníka, a sumou DPH, ktorú zaplatil svojmu dodávateľovi. Spojené kráľovstvo požiadalo o túto výnimku, aby mohlo riešiť daňové podvody zo strany dodávateľov, ktorí v bežnom režime vyúčtujú DPH a potom zmiznú bez toho, aby splatnú DPH zaplatili, ale nechajú zákazníkovi faktúru platnú na účely odpočítania. Dôsledkom bol rozmach podvodov v rámci Spoločenstva na báze chýbajúceho subjektu (Missing Trader Intra-Community Fraud, MTIC), zneužívanie systému DPH, v ktorom sú oslobodené dodávky v členskom štáte odoslania dodávané zdaniteľným zákazníkom v inom členskom štáte, a dokonca aj podvody kolotočového typu, pri ktorom sa tovar niekoľkokrát dodáva medzi členskými štátmi. Na základe tejto situácie a po preukázaní historickej závažnosti tohto problému sa Spojenému kráľovstvu udelilo povolenie uplatňovať režim prenesenia daňovej povinnosti so stanovenou hranicou 5 000 GBP a pri obmedzenom množstve druhov výrobkov, ktoré sú najčastejšie predmetom podvodu. Zámerom je odstrániť možnosti podvodu s chýbajúcim subjektom, keďže by sa žiadna DPH neúčtovala. Na túto výnimku, ktorej cieľom je zabrániť určitým druhom daňových únikov alebo podvodov a ktorá mala za následok dodatočné bremeno pri dodržiavaní právnych predpisov, sa však vzťahovalo niekoľko podmienok a povolila sa len na krátke obdobie, pretože podľa ôsmeho odôvodnenia rozhodnutia Rady 2007/250/ES sa nedalo s istotou určiť, či sa ciele opatrenia podarí dosiahnuť. Objavili sa otázky týkajúce sa možného dôsledku opatrenia v tom, že sa podvody preorientujú na iné výrobky alebo na maloobchodnú úroveň. V tejto súvislosti sa v rozhodnutí Rady Spojenému kráľovstvu uložila povinnosť zaviesť primerané kontroly a podávať správy, aby sa zabezpečili potrebné informácie, a informovať Komisiu o týchto konkrétnych opatreniach, o monitorovaní situácie a jej celkovom hodnotení. Pochybnosti vyvstali takisto v súvislosti s dôsledkom opatrení v tom, že sa podvody presunú do iných členských štátov, a teda by sa prejavil na fungovaní systému DPH na vnútornom trhu. Tieto dôsledky bolo treba dôkladne posúdiť. V tejto súvislosti malo Spojené kráľovstvo ďalej povinnosť Komisii do 31. marca 2009 predložiť správu o celkovom hodnotení fungovania príslušných opatrení a predovšetkým o účinnosti opatrení a o všetkých dôkazoch toho, že daňové úniky sa preorientovali na iné výrobky alebo na maloobchodnú úroveň. Spojené kráľovstvo však v čase, keď podalo žiadosť o obnovenie výnimky, nebolo schopné poskytnúť potrebné informácie a odôvodnenia a predovšetkým nemohlo špecifikovať, do akej miery výnimka viedla k zníženiu počtu podvodov na báze chýbajúceho subjektu alebo podvodov kolotočového typu pri výrobkoch, na ktoré sa výnimka vzťahovala. Podstatné zníženie počtu týchto druhov podvodov sa v skutočnosti zaznamenalo už pred tým, ako sa zaviedol režim prenesenia daňovej povinnosti. Doteraz takisto chýba dôkladné posúdenie možného presunutia podvodov na maloobchodný sektor alebo do iných členských štátov, pričom všetky strany sú si vedomé skutočnosti, že lehota Spojeného kráľovstva na predloženie správy bola 31. marca 2009. Komisia zastáva názor, že správa by mala byť k dispozícii všetkým členským štátom. Spojené kráľovstvo tvrdí, že potrebuje viac času na to, aby mohlo lepšie posúdiť opatrenia a ich úspešnosť pri boji proti podvodom na báze chýbajúceho subjektu a podvodom kolotočového typu tak, aby sa nezaoberalo len teoretickými úvahami uvedenými už v oznámení Komisie o možných opatreniach zameraných na zmenu systému DPH s cieľom boja proti podvodom[3]. Spojené kráľovstvo nenavrhlo hodnotiace kritériá, ktoré by toto tvrdenie opodstatnili. Treba však poznamenať, že v pôvodnom návrhu prvej výnimky[4] Komisia navrhla konečný termín 31. december 2009, ale Rada sa usilovala skrátiť obdobie uplatňovania výnimky z dôvodov jej možných negatívnych vplyvov a jednohlasne sa dohodla na konečnom dátume 30. apríl 2009. Komisia chcela Spojenému kráľovstvu poskytnúť poslednú možnosť lepšie zdôvodniť jeho žiadosť o predĺženie súčasnej výnimky na dlhšie obdobie a mala v pláne znovu vziať do úvahy pôvodnú žiadosť a navrhnúť predĺženie opatrenia do 31. decembra 2009. Rada ECOFIN na svojom zasadnutí 10. marca 2009 však dosiahla politickú dohodu o predĺžení súčasnej výnimky na obdobie dlhšie ako do konca tohto roka a nakoniec sa dohodla na predĺžení o dva roky do 30. apríla 2011. Toto predĺženie sa nemá vnímať ako základ žiadneho ďalšieho predĺženia opatrenia, pretože inak by sa časom stalo takmer trvalým opatrením. Komisia je však ochotná preskúmať možnosť povoliť pilotný projekt podobne zacieleného využívania režimu prenesenia daňovej povinnosti v ktoromkoľvek členskom štáte, ktorý by o to prejavil záujem, vrátane Spojeného kráľovstva, na základe návrhu právneho predpisu o zmene a doplnení smernice DPH v tejto súvislosti. Vzhľadom na to, že vplyv opatrenia nie je istý, a vzhľadom na skutočnosť, že sa odchyľuje od základných princípov systému DPH, teda platby po častiach, je vytvorenie osobitného právneho základu takéhoto pilotného projektu podľa všetkého zo strednodobého hľadiska jediným riešením a je v súlade so zásadami konkretizovanými v oznámení Komisie o možných opatreniach zameraných na zmenu systému DPH s cieľom boja proti podvodom[5]. Ak by sa vopred vymedzili hodnotiace kritériá, výsledkom pilotného projektu by mohlo byť doteraz chýbajúce hodnotenie užitočnosti a primeranosti uplatňovania režimu prenesenia daňovej povinnosti zacieleného na konkrétny sektor. S ohľadom na nastávajúce voľby do Európskeho parlamentu, by ale nebolo možné, aby Rada prijala takýto návrh pred koncom roka 2009, v dôsledku čoho by mohlo nastať prerušenie uplatňovania dotknutého opatrenia v Spojenom kráľovstve. Tieto mimoriadne faktické okolnosti sú ďalším dôvodom predĺženia lehoty do 30. apríla 2011 v prípade, ak sa uvedený návrh smernice neprijme pred týmto dátumom. 2. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU Nebolo potrebné využiť externý odborný posudok. Účelom predĺženia platnosti rozhodnutia Rady 2007/250/ES je boj proti daňovým podvodom a únikom v oblasti DPH a je pravdepodobné, že bude mať pozitívne dôsledky na príjmy DPH v Spojenom kráľovstve. V prvom období jeho uplatňovania však nebolo možné, aby Spojené kráľovstvo jasne preukázalo, že podvodom sa zabránilo alebo sa ich počet znížil na základe výnimky. Predĺžením na krátke obdobie by sa vytvorili podmienky pre správne odôvodnenie žiadosti o predĺženie. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU Rozhodnutím sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES, ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchyľujúceho sa od článku 193 smernice o DPH, pokiaľ ide o využívanie režimu prenesenia daňovej povinnosti pri domácich dodávkach mobilných telefónov a integrovaných obvodov. Toto rozhodnutie sa zakladá na článku 395 smernice o DPH. Toto rozhodnutie sa týka udelenia oprávnenia členskému štátu na základe jeho vlastnej žiadosti a neustanovuje sa ním žiadna povinnosť. Vzhľadom na prísne časové obmedzenie sa osobitné opatrenie považuje za primerané vytýčenému cieľu. Podľa článku 395 smernice o DPH je výnimka zo spoločných pravidiel o DPH možná iba na základe povolenia Rady konajúcej jednomyseľne na návrh Komisie. Rozhodnutie Rady je jediný primeraný nástroj, keďže môže byť určené jednému členskému štátu. 4. VPLYV NA ROZPOčET Návrh nemá žiadny negatívny vplyv na rozpočet Spoločenstva. 5. DODATOčNÉ INFORMÁCIE Návrhom sa mení a dopĺňa doložka o platnosti v rozhodnutí Rady 2007/250/ES. Návrh ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Iba anglické znenie je autentické) RADA EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, so zreteľom na smernicu Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[6], a najmä na jej článok 395 ods. 1, so zreteľom na návrh Komisie[7], keďže: (1) Spojené kráľovstvo listom, ktorý zaevidoval generálny sekretariát Komisie 28. júla 2008, požiadalo o oprávnenie naďalej uplatňovať osobitné opatrenie odchyľujúce sa od článku 193 smernice Rady 2006/112/ES, pokiaľ ide o osobu povinnú zaplatiť daň z pridanej hodnoty (DPH) daňovým orgánom, ktoré sa pôvodne ustanovilo v rozhodnutí Rady 2007/250/ES zo 16. apríla 2007[8]. (2) Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice 2006/112/EHS listom zo 17. marca 2009 informovala ostatné členské štáty o žiadosti predloženej Spojeným kráľovstvom. Listom z 20. marca 2009 Komisia oznámila Spojenému kráľovstvu, že má všetky informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti. (3) Osoba povinná zaplatiť daň z pridanej hodnoty na základe článku 193 smernice 2006/112/ES je zdaniteľná osoba, ktorá dodáva tovar. Podľa súčasnej výnimky však Spojené kráľovstvo mohlo za určitých podmienok uplatňovať režim prenesenia daňovej povinnosti, pri ktorom sa povinnosť zaplatiť DPH preniesla na zdaniteľnú osobu, ktorej sa tovar, teda mobilné telefóny a integrované obvody, dodával, za predpokladu, že zdaniteľná suma dodávky sa rovnala 5 000 GBP alebo bola vyššia. (4) Účelom tohto odchyľujúceho sa opatrenia bol boj proti určitým agresívnym formám daňových únikov, a predovšetkým podvodom „kolotočového“ typu, pri ktorých sa tovar dodal niekoľko krát bez zaplatenia DPH daňovým orgánom a zákazníkovi sa zaslala platná faktúra na účely odpočítania DPH. Uplatňovaním režimu prenesenia daňovej povinnosti bez toho, aby zákazník dodávateľovi skutočne zaplatil DPH, by sa zabránilo tomuto druhu daňových únikov. (5) V čase, keď sa výnimka navrhla, nebolo možné určiť, či sa vytýčené ciele podarí dosiahnuť a či nebude mať negatívne dôsledky, a preto sa povolilo iba krátke obdobie jej uplatňovania. V tejto súvislosti Spojené kráľovstvo ešte nemohlo potvrdiť, či súčasná úprava skutočne umožnila zabrániť týmto druhom daňových únikov. Okrem toho má Spojené kráľovstvo aj problém splniť si povinnosť vyhodnotiť celkové fungovanie opatrenia, predovšetkým možný presun daňových únikov na iné výrobky alebo na maloobchodnú úroveň a jeho vplyv na fungovanie vnútorného trhu. (6) Komisia chápe, že Spojené kráľovstvo ešte nie je schopné poskytnúť potrebné informácie a že potrebuje dodatočný čas, aby mohlo odôvodniť svoju žiadosť o predĺženie pôvodnej výnimky na dlhšie obdobie. (7) Komisia vo svojom pôvodnom návrhu rozhodnutia Rady 2007/250/ES[9] navrhla dátum ukončenia uplatňovania výnimky 31. december 2009, ktorý Rada zmenila na 30. apríl 2009, a preto považovala za prijateľné predĺžiť uplatňovania opatrenia do pôvodného dátumu. Avšak Rada ECOFIN na svojom zasadnutí 10. marca 2009 dosiahla dohodu, že uplatňovanie výnimky by sa v Spojenom kráľovstve malo predĺžiť o dva roky. (8) Vzhľadom na zjavnú závažnosť podvodov v oblasti DPH v Spojenom kráľovstve, ako vyplýva z informácií, ktoré spolu s pôvodnou žiadosťou Spojené kráľovstvo poskytlo, opatrenie je aj naďalej primerané, pretože predĺženie je obmedzené na opodstatnené obdobie a nepredstavuje základ celkového opatrenia všeobecného režimu prenesenia daňovej povinnosti ani začiatok dlhodobejšieho uplatňovania tejto výnimky. (9) Na základe oznámenia Komisie o možných opatreniach zameraných na zmenu systému DPH s cieľom boja proti podvodom[10] a vzhľadom na to, že takéto opatrenia by v praxi mohli zahŕňať podobné opatrenie vo forme návrhu Komisie zmeniť smernicu 2006/112/ES tak, aby sa do nej zahrnula možnosť pilotného projektu dostupná všetkým členským štátom, platnosť tohto rozhodnutia by mala uplynúť, ak takéto opatrenie nadobudne účinnosť pred určeným dátumom. (10) Výnimka nemá žiadny nepriaznivý vplyv na vlastné zdroje Spoločenstva pochádzajúce z DPH, PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE: Článok 1 Článok 4 rozhodnutia Rady 2007/250/ES sa nahrádza týmto: Platnosť tohto rozhodnutia uplynie 30. apríla 2011 alebo dátumom nadobudnutia účinnosti zmeny a doplnenia smernice 2006/112/ES, ktorým sa umožní takéto opatrenie v podobe pilotného projektu. Článok 2 Toto rozhodnutie je určené Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska. V Bruseli Za Radu predseda [1] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. [2] Ú. v. EÚ L 109, 26.4.2007, s. 42. [3] KOM(2008) 109 v konečnom znení, 22.2.2008. [4] KOM(2006) 555 v konečnom znení, 28.9.2006. [5] KOM(2008) 109 v konečnom znení, 22.2.2008. [6] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. [7] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...]. [8] Ú. v. EÚ L 109, 26.4.2007, s. 42. [9] KOM(2006) 555 v konečnom znení, 28.9.2006. [10] KOM(2008) 109 v konečnom znení, 22.2.2008.