COMISIA EUROPEANĂ
Bruxelles, 21.2.2023
COM(2023) 102 final
COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR
Planul de acțiune al UE: protejarea și refacerea ecosistemelor marine pentru un pescuit sustenabil și rezilient
1.Introducere
Oceanele și mările noastre acoperă 70 % din suprafața planetei și peste 65 % din teritoriul UE. Ecosistemele marine sănătoase sunt esențiale pentru viața pe Pământ și joacă un rol-cheie pentru bunăstarea planetei. Ele reprezintă una dintre cele mai mari surse de biodiversitate și alimente, reglează clima și reprezintă un important absorbant de carbon (). La fel de important este faptul că acestea aduc beneficii substanțiale de sănătate, sociale și economice pentru comunitățile costiere.
Potrivit unui raport recent al Platformei interguvernamentale științifico-politice privind biodiversitatea și serviciile ecosistemice (), una din cinci persoane din întreaga lume depinde de speciile sălbatice pentru hrană și venituri, pescuitul fiind o sursă majoră de hrană provenită de la speciile sălbatice. Conservarea acestor resurse prin gestionarea lor sustenabilă este, așadar, mai importantă decât oricând pentru a atinge obiectivele de dezvoltare durabilă ale ONU.
Peștele gestionat și capturat în mod sustenabil este o sursă de proteine de înaltă calitate și la prețuri accesibile, cu o amprentă de carbon relativ scăzută (). Peștele este esențial pentru securitatea alimentară a multor persoane și pentru menținerea bazei economice a comunităților de pescari. Asigurarea unui pescuit sustenabil și gestionarea sustenabilă a stocurilor de pește sunt, de asemenea, esențiale pentru protejarea biodiversității oceanelor și combaterea schimbărilor climatice.
În prezent, mediul marin, precum și pescarii și sectorul pescuitului se confruntă cu o serie de dificultăți. Pe lângă amenințările existențiale la adresa mediului marin pe care le reprezintă schimbările climatice și pierderea biodiversității din cauza presiunilor antropice multiple, sectorul s-a confruntat, de asemenea, cu o serie de provocări majore, generate de Brexit, de pandemia de COVID-19 și, cel mai recent, de repercusiunile agresiunii militare necruțătoare a Rusiei împotriva Ucrainei (). Aceste șocuri au declanșat perturbări masive ale pieței, deficite de materii prime esențiale, o creștere bruscă a prețurilor combustibilului și ale hranei pentru pești, pe lângă pericolul evident pe care îl reprezintă operațiunile militare și minele din Marea Neagră.
În paralel cu abordarea acestor provocări imediate, UE nu își poate permite să piardă din vedere necesitatea vitală de a proteja sustenabilitatea sistemelor sale alimentare. În conformitate cu strategiile UE privind biodiversitatea (), adaptarea la schimbările climatice () și cu Strategia „De la fermă la consumator” (), UE trebuie să se asigure că riscurile care decurg din schimbările climatice și din declinul biodiversității nu pun în pericol disponibilitatea bunurilor și a serviciilor pe care ecosistemele marine sănătoase le oferă pescarilor, comunităților costiere și omenirii în general.
Sporirea rezilienței activităților de pescuit ale UE înseamnă, de asemenea, asigurarea faptului că acestea contribuie la protejarea și refacerea ecosistemelor marine de care depind. Un mediu marin sănătos, cu stocuri de pește sănătoase și o biodiversitate bogată, este singura modalitate prin care ne asigurăm că comunitățile noastre pescărești vor avea un viitor prosper pe termen mediu și lung. Ecosistemele marine sunt amenințate din ce în ce mai mult de schimbările climatice () și de pescuitul nesustenabil sau ilegal, nedeclarat și nereglementat (). Alte presiuni () sunt legate, de asemenea, de activitățile antropogene, cum ar fi transportul maritim, producția de energie, turismul, agricultura și industria. Prin urmare, este important să se abordeze în paralel și aceste alte presiuni asupra ecosistemelor marine și asupra sustenabilității stocurilor de pește, inclusiv diferitele forme de poluare, indiferent dacă este cauzată de contaminanți, de practicile agricole, de materialele plastice sau de zgomot. UE depune eforturi pentru a combate poluarea marină printr-o serie de inițiative legislative și de politică în cadrul mai larg al planului de acțiune privind reducerea la zero a poluării (). Printre acestea se numără stabilirea unor limite pentru deșeurile marine, zgomotul subacvatic, nutrienţii și contaminanții în temeiul Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin” și punerea în aplicare a unor măsuri pentru realizarea acestora. Inițiativele legislative includ, de asemenea, stabilirea unei serii de obiective de reducere la zero a poluării () și luarea de măsuri în beneficiul mediului marin. Normele UE privind instalațiile portuare de preluare stimulează, de asemenea, descărcarea în porturi a deșeurilor pescuite în mod pasiv ().
Există o nevoie urgentă de intensificare a acțiunilor la nivelul UE pentru a inversa declinul ecosistemelor marine prin combaterea tuturor presiunilor. Astfel cum s-a subliniat în prezentul plan de acțiune, printre acestea trebuie să se numere acțiuni menite să facă gestionarea pescuitului mai sustenabilă și mai modernă, pentru a proteja și a reface ecosistemele marine, astfel încât acestea să atingă o bună stare ecologică (), precum și pentru a încuraja și a inspira lumea să urmeze acest exemplu ().
Acest plan de acțiune face parte din eforturile Comisiei de a realiza o punere în aplicare mai coerentă a politicii de mediu a UE și a politicii comune în domeniul pescuitului cu cei trei piloni de sustenabilitate ai acesteia – ecologică, economică și socială. Planul de acțiune oferă o strategie orientată spre viitor cu privire la modul în care se poate aplica mai eficient abordarea ecosistemică la gestionarea pescuitului și completează Comunicarea privind funcționarea politicii comune în domeniul pescuitului () și Comunicarea privind tranziția energetică a sectorului pescuitului și acvaculturii din UE, denumită în continuare „inițiativa privind tranziția energetică” ().
Pornind de la angajamentul Strategiei UE privind biodiversitatea pentru 2030 de a proteja, în mod legal, 30 % din mările noastre, dintre care o treime ar trebui să fie strict protejate, planul de acțiune abordează deficiențele identificate în raportul special al Curții de Conturi Europene privind mediul marin (), concentrându-se îndeosebi asupra zonelor marine protejate (ZMP) () și asupra modalităților în care gestionarea pescuitului poate contribui la protejarea și refacerea mai eficace a biodiversității lor marine, contribuind astfel la atingerea obiectivelor propunerii de regulament privind refacerea naturii ().
Planul de acțiune se bazează pe contribuțiile părților interesate și ale cetățenilor în cursul consultării ample ().
În urma acordului istoric privind un nou cadru global pentru biodiversitate la care s-a ajuns la Montreal în cadrul celei de a 15-a Conferințe a Organizației Națiunilor Unite privind biodiversitatea a părților la Convenția privind diversitatea biologică (CBD COP15) și în procesul de negociere a unui nou acord obligatoriu din punct de vedere juridic privind protecția mării libere și stoparea poluării cu materiale plastice, prezentul plan de acțiune va consolida poziția de lider a UE la nivel mondial, demonstrând că UE își îndeplinește angajamentele. UE a impulsionat eforturile în direcția unui nou cadru global ambițios privind biodiversitatea, convenit în cadrul COP15. Prezentul plan de acțiune va contribui la îndeplinirea unora dintre angajamentele globale asumate, inclusiv a angajamentului de a proteja 30 % din zonele terestre și marine globale și de a reface 30 % din ecosistemele degradate.
În cele din urmă, obiectivele prezentului plan de acțiune sunt, de asemenea, în concordanță cu angajamentele UE prezentate în Comunicarea comună privind guvernanța internațională a oceanelor () și cu dimensiunea externă a politicii comune în domeniul pescuitului (PCP).
2.Creșterea sustenabilității practicilor de pescuit
În prezent, mediul marin se confruntă cu presiuni multiple, care trebuie combătute în mod coerent (). În conformitate cu obiectivele noului cadru global privind biodiversitatea și ale Strategiei UE privind biodiversitatea pentru 2030 de a proteja 30 % din zona maritimă a Europei, UE poate reduce o parte semnificativă a acestei presiuni prin crearea de noi zone marine protejate și prin gestionarea eficace a celor existente, precum și prin creșterea sustenabilității practicilor de pescuit, inclusiv prin utilizarea de unelte de pescuit cu impact redus. Zonele protejate gestionate în mod eficace reduc la minimum capturile accidentale de specii sensibile (), protejează zonele de reproducere și de creștere a peștilor și puietul de pește și reduc impactul asupra habitatelor sensibile, în special asupra fundului mării.
Deciziile privind momentul, locul și metoda de pescuit afectează nu numai speciile vizate, ci și cantitatea și dimensiunea peștelui și a capturilor accidentale și, prin urmare, sustenabilitatea operațiunilor de pescuit. Normele care reglementează acest aspect al pescuitului, denumite în mod obișnuit „măsuri tehnice”, au fost actualizate în 2019 (). Noile norme prevăd un set coerent de măsuri pentru a contribui la îndeplinirea obiectivelor de mediu și adoptă o abordare regională pentru a crea flexibilitatea necesară. Regulamentul privind măsurile tehnice conține un set de norme de bază pentru pescuitul selectiv în fiecare bazin maritim. De exemplu, regulamentul specifică diferite dimensiuni și forme ale ochiurilor de plasă ale plaselor de pescuit pentru a captura numai pești de anumite dimensiuni, utilizarea de site de sortare și panourile care permit anumitor specii să scape sau închiderea anumitor zone de pescuit în funcție de locație și de perioadă, de exemplu în timpul perioadei de reproducere a peștelui ().
Îmbunătățirea selectivității uneltelor de pescuit și reducerea impactului pescuitului asupra speciilor sensibile
Unul dintre obiectivele normelor de bază ale Regulamentului privind măsurile tehnice este de a reduce la minimum și, acolo unde este posibil, de a elimina capturile accidentale de specii marine sensibile. Peștii și alte specii marine se confruntă cu amenințări multiple, inclusiv pescuitul excesiv, poluarea, perturbarea sau distrugerea și degradarea habitatelor lor. Pentru unele dintre specii, capturarea accidentală în uneltele de pescuit reprezintă una dintre principalele amenințări. Aceste probleme au contribuit la declinul populațiilor mai multor specii și, deși majoritatea sunt strict protejate de legislația UE privind natura, unele sunt încă expuse riscului de dispariție.
Speciile vulnerabile sunt în mod deosebit amenințate. Printre acestea se numără mai multe specii de rechini (), țestoase marine, mamifere marine, cum ar fi marsuinii din Marea Baltică propriu-zisă și focile-călugăr din Marea Mediterană, precum și păsările marine, cum ar fi furtunarul de Baleare. Toate sunt expuse riscului de a fi capturate în cadrul activităților de pescuit cu plase fixe. Mamiferele marine sunt adesea capturate în traule pelagice de mari dimensiuni, păsările marine în timpul pescuitului cu paragate și țestoasele marine în traule și paragate.
Cu toate acestea, pentru a evita capturile accidentale, există soluții disponibile pe scară largă impuse deja în temeiul legislației de mediu a UE și al normelor politicii comune în domeniul pescuitului (PCP). Printre acestea se numără efectuarea de modificări tehnice ale uneltelor de pescuit sau restricționarea pescuitului în perioadele și în zonele în care există o prezență deosebit de ridicată a unei specii sensibile.
Sunt planificate sau sunt în curs activități cu niveluri diferite de ambiție și de rapiditate, inclusiv prin intermediul unor proiecte-pilot, menite să protejeze mai bine speciile sensibile din regiunile marine ale UE (). Cu toate acestea, trebuie depuse mai multe eforturi pentru a îndeplini în mod eficace angajamentele asumate în cadrul Strategiei UE privind biodiversitatea pentru 2030.
Comisia invită statele membre să își crească nivelul de ambiție și să profite pe deplin de instrumentele PCP pentru a pune urgent în aplicare măsuri care sunt deja disponibile și evaluate științific. Acestea ar putea include închiderea pe termen scurt a anumitor zone de pescuit sau instalarea unor dispozitive acustice de intimidare, care, conform avizelor științifice (), ar contribui la recuperarea marsuinilor din Marea Baltică propriu-zisă sau a delfinilor comuni din Golful Biscaya. O acțiune rapidă va contribui, de asemenea, la reducerea capturilor accidentale de păsări marine în uneltele de pescuit și la protejarea rechinilor (). În plus, statele membre ar trebui să îmbunătățească sistemele de monitorizare pentru a identifica amploarea și distribuția capturilor accidentale.
Atingerea nivelurilor de captură maximă durabilă a speciilor de pește exploatate în scopuri comerciale este un principiu-cheie al politicii comune în domeniul pescuitului și contribuie la starea ecologică bună a populațiilor comerciale de pește. Acest lucru poate fi realizat prin limitarea capturilor sau a efortului de pescuit și prin asigurarea unor activități de pescuit foarte selective, astfel încât pescarii să captureze numai specii vizate și numai anumite cantități, vârste și dimensiuni ale acestor specii. Pescuitul poate beneficia, de asemenea, de protecția unor zone importante de depunere a icrelor de pește și a unor zone de puiet, inclusiv prin zone strict protejate, pe măsură ce stocurile de pește din ce în ce mai mari se răspândesc în zonele adiacente.
În prezent sunt disponibile numeroase soluții noi și inovatoare pentru a îmbunătăți în continuare sustenabilitatea tehnicilor de pescuit, cum ar fi utilizarea unor unelte de pescuit mai selective, instrumente de monitorizare pentru identificarea zonelor de concentrare a puietului de pește și măsuri de evitare a unor astfel de zone (). Este necesară o acțiune comună a statelor membre pentru a continua și a accelera activitatea privind măsurile naționale și recomandările comune () și pentru a urma recomandările formulate de Comisia Generală pentru Pescuit în Marea Mediterană (CGPM) cu privire la adoptarea și utilizarea la scară largă a unor astfel de instrumente și practici inovatoare. În acest scop, este esențial să se ofere stimulente și sprijin eficace comunităților de pescari în cauză și să se utilizeze în mod corespunzător fondurile UE disponibile.
Comisia va sprijini statele membre prin solicitarea de avize din partea instituțiilor științifice cu privire la modalitățile de îmbunătățire a modelelor actuale de pescuit ale flotei UE. Dacă este necesar, pe baza noilor avize științifice, Comisia își va utiliza, de asemenea, competențele de executare în temeiul Regulamentului privind măsurile tehnice în ceea ce privește proiectarea uneltelor de pescuit () pentru a asigura condiții de concurență echitabile în ceea ce privește punerea în aplicare a dispozițiilor privind selectivitatea uneltelor de pescuit.
Este deosebit de important și urgent să se îmbunătățească conservarea speciilor critic periclitate care sunt pescuite în scopuri comerciale, cum ar fi anghila europeană. Gestionarea și conservarea acestei specii migratoare înseamnă abordarea unei serii de activități antropogene, fiind așadar necesar să se adopte o abordare cuprinzătoare care să includă diferite politici.
Acțiuni de îmbunătățire a selectivității pescuitului și de reducere a impactului pescuitului asupra speciilor sensibile
Comisia invită statele membre ca:
-până la sfârșitul anului 2023, să elaboreze valori prag pentru mortalitatea maximă admisibilă din capturile accidentale de specii selectate de statele membre (), ca parte a punerii în aplicare a Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin” (DCSMM) (); să adopte măsuri de gestionare a pescuitului pentru a pune în aplicare aceste valori prag fără întârziere prin instituirea de măsuri naționale sau, după caz, prin prezentarea de recomandări comune;
-să adopte măsuri naționale sau să transmită Comisiei recomandări comune pentru a reduce la minimum capturile accidentale (sau pentru a le reduce la un nivel care să permită refacerea completă a populațiilor):
opână la sfârșitul anului 2023: de marsuini din Marea Baltică propriu-zisă, din Marea Neagră și din Oceanul Atlantic Iberic și de delfini comuni din Golful Biscaya ();
opână la sfârșitul anului 2024: de rechini-înger, vulpi negre, pești-ghitară, vatoși maltezi, rechini albi, rechini-tigru de nisip, rechini-tigru de nisip cu dinții mici, Gymnura altavela, sturioni, țestoase marine, furtunari de Baleare și foci-călugăr;
opână în 2030: din celelalte specii marine sensibile care sunt expuse riscului de a fi capturate accidental (), acordând prioritate speciilor aflate într-o „stare de conservare nefavorabilă” sau pe cale de dispariție.
-până la sfârșitul lunii iunie 2024, să îmbunătățească protecția anghilei europene prin adoptarea sau actualizarea planurilor existente de gestionare a rezervelor de anghilă în temeiul Regulamentului de instituire a unor măsuri pentru regenerarea rezervelor de anghilă (), în lumina noilor cunoștințe și pe baza raportului menționat la articolul 9 din Regulamentul privind rezervele de anghilă, în vederea consolidării măsurilor de conservare și gestionare.
Aceste planuri de gestionare a rezervelor de anghilă ar trebui să abordeze: (i) impactul pescuitului (atât comercial, cât și recreativ și în toate etapele ciclului de viață al speciilor) și (ii) impacturile care nu sunt legate de pescuit prin punerea în aplicare a legislației conexe, precum Directiva-cadru privind apa (), Directiva Habitate () și Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”. Planurile ar trebui să includă eforturi de refacere a habitatelor de anghilă, de îmbunătățire a conectivității râurilor și de eliminare a barierelor din calea migrației și ar trebui să îmbunătățească cooperarea transfrontalieră;
-până în martie 2027, să actualizeze programele de măsuri din Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin” pentru a include măsuri adecvate împotriva pierderii și a aruncării înapoi în mare a uneltelor de pescuit și a deșeurilor marine produse în urma pescuitului, pe baza abordărilor identificate în Strategia comună de punere în aplicare a Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin”;
-până în 2030, pe baza lucrărilor Comitetului științific, tehnic și economic pentru pescuit (CSTEP), ale CGPM și ale altor instituții științifice, cum ar fi Consiliul Internațional pentru Explorarea Apelor Maritime (ICES), să prezinte și să pună în aplicare măsuri suplimentare de stimulare a selectivității, începând cu stocurile de pește în cazul cărora se preconizează cele mai mari câștiguri biologice. Aceste măsuri ar trebui să includă:
otehnici noi și inovatoare în materie de unelte de pescuit pentru a reduce capturile de pești mici;
omăsuri specifice locației sau perioadei în cazul în care există dovezi clare ale unor concentrații ridicate de pești sub dimensiunea minimă de referință pentru conservare;
-până în 2030, să creeze noi zone marine protejate și să gestioneze în mod eficace toate zonele marine protejate, asigurând o protecție strictă a zonelor importante de reproducere și de puiet.
Comisia:
-va solicita în 2023 CSTEP să furnizeze, ca parte a activității sale în curs (), recomandări privind:
oevaluarea dimensiunilor optime ale peștelui () care urmează să fie capturat în uneltele de pescuit, în vederea obținerii celui mai mare randament pe termen lung;
oîmbunătățirea uneltelor de pescuit, ținând seama de selectivitate, de combinația de specii vizate și deopotrivă de câștigurile pe termen lung și de consecințele tranziției din punct de vedere social și economic;
-va evalua, până la sfârșitul anului 2024, în contextul raportului privind punerea în aplicare a Regulamentului privind măsurile tehnice, capturarea, reținerea la bord, transbordarea, debarcarea și vânzarea speciilor pe cale de dispariție sau aflate într-o „stare de conservare nefavorabilă” în temeiul Directivei Habitate;
-va pregăti, până la sfârșitul anului 2024, adoptarea normelor de punere în aplicare în temeiul Regulamentului privind măsurile tehnice pentru:
oîmbunătățirea selectivității uneltelor de pescuit;
oelaborarea de specificații detaliate pentru dispozitivele de excludere a broaștelor țestoase din traulele pentru pescuitul de creveți din apele UE ale Oceanului Indian și ale Atlanticului de Vest;
ostabilirea unor norme privind frânghiile cu banderole pentru alungarea păsărilor și liniile lestate în toate bazinele maritime;
-va utiliza instrumentele PCP () pentru a propune limite pentru capturile accidentale de specii care fac obiectul valorilor prag, imediat ce sunt furnizate valorile prag în temeiul Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin”.
|
Reducerea impactului pescuitului asupra fundului mării
Habitatele sănătoase de pe fundul mării reprezintă o parte esențială a unor ecosisteme marine sănătoase. Biodiversitatea lor bogată oferă zone de puiet și de depunere a icrelor pentru multe specii și contribuie la menținerea structurii și a funcționării rețelelor trofice marine, precum și la reglarea climei.
Pescuitul cu anumite unelte mobile de fund (pescuitul mobil de fund) (), în special pescuitul cu traule de fund, se numără printre activitățile cele mai răspândite și mai dăunătoare pentru fundul mării și pentru habitatele existente acolo (). În prezent, 79 % din fundul mării din zonele de coastă este considerat a fi perturbat din punct de vedere fizic, în principal din cauza pescuitului cu traulul pe fundul mării, iar un sfert din zona de coastă a UE și-a pierdut probabil habitatele de pe fundul mării (). În zonele cel mai intens exploatate se pescuiește cu traule mai mult de 10 ori pe an ().
Oceanele și mările noastre sunt un important absorbant natural de carbon, în special sedimentele oceanice. Se recunoaște din ce în ce mai mult importanța stocării și menținerii carbonului albastru în habitatele marine pentru combaterea schimbărilor climatice (). Deși depozitele de carbon marin încă sunt mai puțin înțelese decât cele terestre, dovezile recente () sugerează că perturbarea sedimentelor de pe fundul mării are un impact direct asupra capacității lor de stocare a carbonului.
Cu toate acestea, biodiversitatea de pe fundul mării se poate redresa dacă presiunea este diminuată, de exemplu prin reducerea pescuitului mobil de fund (). Acest lucru aduce beneficii majore pentru ecosisteme și societate, inclusiv pentru pescuit, prin refacerea stocurilor de pește și creșterea biomasei de pește și contribuie la evitarea degradării mediului marin.
Dreptul Uniunii impune deja protejarea și refacerea fundului mării. Legislația de mediu impune statelor membre să ia măsuri pentru a proteja fundul mării în vederea atingerii „stării ecologice bune” a apelor UE (). De asemenea, acestea trebuie să ia măsurile necesare în cadrul siturilor marine Natura 2000 pentru a contribui la atingerea sau menținerea „stării favorabile de conservare” a anumitor habitate de pe fundul mării.
Instrumentele de gestionare a pescuitului interzic pescuitul mobil de fund în Marea Mediterană în zonele costiere înguste și la o adâncime mai mare de 1 000 m, iar în Atlantic interzic pescuitul cu traule de fund la o adâncime mai mare de 800 m, impunând o interdicție a pescuitului de fund pe o distanță de 16 419 km2 față de ecosisteme marine vulnerabile (). Pescuitul de fund este restricționat și mai mult în zonele deosebit de sensibile prin diverse măsuri și reglementări ().
În plus, unele state membre au luat măsuri pentru a interzice sau a restricționa pescuitul de fund în anumite zone prin măsuri naționale și prezentarea de recomandări comune () privind PCP, ca bază pentru regulamentele delegate. În noiembrie 2022, pe baza unei propuneri a UE, CGPM a decis să evalueze impactul potențial al modificării limitelor de adâncime prevăzute de actualele restricții de pescuit, la adâncimi cuprinse între 600 și 800 m, cu scopul de a stabili eventuale restricții în apele mai puțin adânci.
Cu toate acestea, în general, pescuitul mobil de fund rămâne încă larg răspândit în apele UE. De exemplu, în Atlanticul de Nord-Est, acest tip de pescuit se practică în 80-90 % din zonele în care se poate pescui (), inclusiv în multe situri Natura 2000 și în alte zone marine protejate. Acest lucru subminează realizarea obiectivelor globale de conservare stabilite de Convenția privind diversitatea biologică () și riscă să amenințe progresele în ceea ce privește atenuarea schimbărilor climatice.
Impactul pescuitului mobil de fund asupra mediului marin pune, de asemenea, în pericol sustenabilitatea pescuitului și disponibilitatea peștelui pe termen mediu și lung. Pe lângă faptul că dăunează ecosistemelor de care depind aceste activități de pescuit, pescuitul mobil de fund consumă, de asemenea, o cantitate extrem de mare de combustibil, generând costuri considerabile pentru acest sector și o amprentă de carbon deosebit de ridicată (). Prin însăși natura sa, pescuitul mobil de fund se numără printre metodele de pescuit cel mai puțin selective și produce cantități disproporționate de capturi neintenționate () și de capturi aruncate înapoi în mare. Aruncarea capturilor înapoi în mare este deosebit de îngrijorătoare, în special într-un moment în care UE încearcă să reducă risipa de alimente (), un aspect extrem de relevant în cadrul dezbaterii mai ample privind securitatea alimentară la nivel mondial.
Este nevoie să se instituie măsuri ferme pentru protejarea și refacerea fundului mării, inclusiv prin renunțarea la pescuitul mobil de fund, asigurându-se totodată că această tehnică nu este înlocuită cu alternative echivalente sau mai dăunătoare. Este necesară protejarea și refacerea urgentă a habitatelor de pe fundul mării în zonele marine protejate, în special având în vedere importanța acestora ca puncte critice ale biodiversității marine a UE, potențialul acestora de a contribui la creșterea stocurilor de pește și obligațiile legale de lungă durată pentru gestionarea eficace a acestora.
Pentru a atinge obiectivele Strategiei UE privind biodiversitatea de a proteja 30 % din zona maritimă a UE, Comisia invită statele membre să utilizeze pe deplin instrumentele PCP disponibile și să elimine treptat, până cel târziu în 2030, pescuitul mobil de fund în toate zonele marine protejate. Pentru început, statele membre ar trebui, până la sfârșitul lunii martie 2024, să adopte măsuri naționale sau, după caz, să propună recomandări comune grupurilor regionale pentru a interzice pescuitul mobil de fund în zonele marine protejate, care sunt situri Natura 2000 desemnate în temeiul Directivei Habitate care protejează fundul mării și speciile marine. De asemenea, pescuitul mobil de fund nu ar trebui să fie permis în nicio zonă marină protejată nou înființată.
Pe baza rezultatelor angajamentelor prezentate de statele membre în vederea îndeplinirii obiectivului Strategiei privind biodiversitatea de a proteja cel puțin 30 % din zona maritimă a UE, statele membre ar trebui să respecte avizele științifice și să țină seama de efectul global al măsurilor asupra ecosistemului marin în deciziile privind gestionarea pescuitului. În special, acestea trebuie să evite declanșarea unor modificări ale practicilor de pescuit care ar putea cauza daune, cum ar fi creșterea impactului asupra ecosistemelor marine sau a speciilor sensibile din cauza altor tipuri de unelte de pescuit.
Odată cu dezvoltarea unor instrumente mai inovatoare menite să limiteze impactul acestor tipuri de unelte de pescuit, este esențial să se continue discuțiile cu sectorul pentru a stimula inovarea în continuare și adoptarea de noi soluții în practică. Acest lucru este, de asemenea, important pentru a se asigura că măsurile luate rămân adecvate scopului și în concordanță cu dezvoltarea tehnologică.
În conformitate cu obiectivele Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin” și cu propunerea de regulament privind refacerea naturii, fundul mării trebuie protejat și refăcut și în afara zonelor marine protejate. În acest scop, statele membre ar trebui să convină rapid asupra valorilor prag necesare pentru a proteja integritatea fundului mării, care sunt în curs de elaborare în temeiul Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin”, și ar trebui să le pună în aplicare cu celeritate.
Acțiuni de reducere a impactului pescuitului asupra fundului mării
Comisia invită statele membre ca:
-până la jumătatea anului 2023, să finalizeze adoptarea valorilor prag pentru suprafața maximă admisibilă a fundului mării care poate fi pierdută sau afectată negativ de presiunile antropogene, ca parte a strategiei comune de punere în aplicare a Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin” (). Statele membre ar trebui să adopte, fără întârziere, măsuri la nivel național sau, după caz, să prezinte recomandări comune pentru punerea în aplicare a acestor valori-prag.
-până la sfârșitul lunii martie 2024,
osă adopte măsuri la nivel național sau, după caz, să propună recomandări comune grupurilor regionale pentru a interzice pescuitul mobil de fund în zonele marine protejate care sunt situri Natura 2000 desemnate în temeiul Directivei Habitate care protejează fundul mării și speciile marine;
osă furnizeze o prezentare generală (
) a modului în care fiecare dintre ele intenționează să se asigure că, până în 2030, pescuitul mobil de fund este eliminat treptat în toate zonele marine protejate. Fiecare dintre statele membre ar trebui să prevadă, pentru cel puțin 20 % din apele lor marine, un plan mai detaliat de măsuri la nivel național și recomandări comune care să fie elaborate, inclusiv, cel puțin, detalii pentru identificarea zonelor în care ar trebui interzis pescuitul mobil de fund, precum și detalii privind statele membre și flotele vizate de măsurile din zonele respective.
-să adopte măsuri naționale și, după caz, să prezinte Comisiei recomandări comune pentru a se asigura că pescuitul mobil de fund este eliminat treptat până în 2030 în toate zonele marine protejate.
Comisia:
-va monitoriza și va urmări progresele înregistrate în ceea ce privește recomandările comune în cadrul grupurilor regionale ale statelor membre;
-va sprijini dezvoltarea și adoptarea de soluții inovatoare, menite să limiteze impactul activităților de pescuit de fund, pe baza unei solicitări de aviz ICES privind uneltele de pescuit inovatoare, preconizată pentru sfârșitul anului 2023.
|
3.Asigurarea unei tranziții echitabile și juste pentru toți
Pactul verde european, ca nouă strategie de creștere economică a Europei, stabilește măsuri în vederea realizării unei tranziții echitabile și juste a societății și a economiei pentru a ajunge la un model de dezvoltare cu adevărat durabil și favorabil incluziunii. Echitatea și incluziunea sunt condiții esențiale pentru o tranziție verde de succes.
O mai bună conservare și protecție a speciilor și a habitatelor marine are beneficii clare pentru societate și economie, în special pentru comunitățile de pescuit și de coastă ale căror mijloace de subzistență depind în mod direct de existența unor ecosisteme marine sănătoase. De exemplu, oamenii de știință au estimat că, dacă 30 % din oceane ar fi protejate, capturile anuale la nivel mondial ar putea crește cu opt milioane de tone, ceea ce reprezintă aproximativ 10 % din capturile actuale ().
Deși tranziția este necesară și benefică din punct de vedere socioeconomic și deși provocările actuale generate de pandemia de COVID-19 și de război care afectează sectorul pescuitului, inclusiv creșterea prețurilor energiei, nu sunt legate de acțiunile detaliate în prezentul plan de acțiune, printre care eliminarea treptată a pescuitului de fund în toate zonele marine protejate, această din urmă acțiune, în special, va avea un impact social și economic asupra anumitor operatori și comunități () și trebuie asigurată o tranziție justă. Impactul poate varia de la mici schimbări în operațiunile de pescuit, care pot fi ușor absorbite, la schimbări mai importante ale operațiunilor, care ar necesita acțiuni de atenuare pentru a ajuta pescarii, comunitățile din care fac parte și operatorii din întregul lanț de aprovizionare să se adapteze la schimbări structurale mai complexe. Impactul ar putea fi parțial compensat prin deplasarea activității de pescuit înspre alte zone de pescuit, în cazul în care acest lucru este posibil.
În același timp, se preconizează că impactul va fi mai semnificativ în comunitățile care depind de pescuit, unde diversificarea economică este în prezent limitată. Acesta este motivul pentru care este important să se asigure că tranziția se realizează progresiv și că statele membre țin seama de nevoile specifice ale comunităților locale și le sprijină în această tranziție, oferindu-le inclusiv sprijin financiar. Este important să se recunoască faptul că, în mod similar cu experiența dobândită la introducerea obiectivului privind captura maximă durabilă, modificările practicilor din sectorul pescuitului vor fi compensate pe termen mediu și lung, pe măsură ce stocurile de pește se refac și speciile pescuite în scop comercial se deplasează din zonele marine protejate către alte zone de pescuit prin efecte de propagare.
Pe termen scurt, impactul economic asupra sectorului rezultă, de asemenea, din creșterea prețurilor energiei. Trecerea treptată de la pescuitul cu traulul de fund cu consum mare de combustibil la metode de pescuit cu consum mai redus de energie poate genera, de asemenea, economii majore. Acest lucru este în deplină concordanță cu obiectivul Comisiei de a renunța la combustibilii fosili cât mai curând posibil și cu ambiția sa de a sprijini flota de pescuit a UE și sectorul acvaculturii în tranziția lor energetică structurală. Pentru a însoți această tranziție, Comisia a propus, de asemenea, introducerea unei taxe pe combustibili în revizuirea Directivei UE privind impozitarea energiei () și prezintă, concomitent cu prezentul plan de acțiune, inițiativa privind tranziția energetică.
Comisia invită statele membre să încurajeze și să sprijine comunitățile de pescari în tranziția prevăzută în prezentul plan de acțiune și să le ajute să își consolideze reziliența, să inoveze și să se adapteze. Aceasta include o mai bună utilizare a sprijinului disponibil prin intermediul instrumentelor de finanțare ale UE, în special sprijin pentru inovare și diversificarea activităților economice, sprijin pentru tranziția energetică și creșterea selectivității uneltelor de pescuit. Numeroase exemple arată că utilizarea eficace a fondurilor UE poate aduce o schimbare, dar, în trecut, ponderea fondurilor UE utilizate pentru a sprijini conservarea mediului marin era prea mică (). După cum a confirmat Curtea de Conturi, există în mod clar posibilitatea unei utilizări mai eficace a bugetului UE disponibil.
Fondurile care urmează să fie utilizate în acest scop sunt în principal Fondul european pentru afaceri maritime, pescuit și acvacultură (FEAMPA) () și programul LIFE (). Acestea au un rol central în sprijinirea obiectivelor de politică privind clima și biodiversitatea. În plus, Comisia colaborează îndeaproape cu statele membre pentru a se asigura că fiecare program contribuie la atingerea țintelor orizontale stabilite în cadrul financiar multianual pentru aceste obiective ().
Alte surse de finanțare, astfel cum se subliniază în documentul Comisiei intitulat „Găsiți programul UE de finanțare pentru mediu care vi se potrivește”(), includ Orizont Europa (), Fondul european de dezvoltare regională (inclusiv Interreg) (), Fondul social european+ (), Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală (), Mecanismul pentru interconectarea Europei și Mecanismul de redresare și reziliență (). Statele membre ar trebui să utilizeze aceste măsuri în mod strategic, să crească finanțarea națională și să încurajeze investițiile din sectorul privat pentru a canaliza sprijinul pentru tranziție, de exemplu, în vederea unor strategii de specializare inteligentă pentru o economie albastră durabilă. Comisia va continua să sprijine pe deplin statele membre în acest proces.
Este important să se valorifice pe deplin oportunitățile de diversificare și inovare, începând cu cele identificate în noua strategie pentru o economie albastră durabilă în UE (). Această strategie vizează dezvoltarea de noi modele de afaceri pentru a reduce amprenta de mediu a sectorului prin digitalizare și prin utilizarea de unelte și tehnici inovatoare. Pentru a se asigura că comunitățile pescărești aflate în tranziție pot avea acces deplin la gama de oportunități de diversificare economică care apar în alte sectoare ale economiei albastre, Comisia va lansa o discuție în cadrul viitorului Forum albastru, care va avea loc în mai 2023, implicând diferite părți interesate și grupuri care își desfășoară activitatea pe mare și în oceanele noastre.
Programele specifice de formare și perfecționare desfășurate cu sprijinul UE în cadrul fondurilor Erasmus+, FEAMPA sau FSE+ ar putea contribui, de asemenea, la crearea de punți de legătură cu alte sectoare ale economiei albastre, cum ar fi producția de alge și acvacultură marină regenerativă (), energia din surse regenerabile și acvacultura sustenabilă. Îmbunătățirea sustenabilității ecologice, de exemplu, prin intermediul unor zone marine protejate gestionate în mod eficace, poate oferi comunităților locale de pescari mijloace de subzistență suplimentare sau alternative, cum ar fi turismul în natură și pescuitul recreativ bine gestionat. Pescarii pot avea acces, de asemenea, la sprijinul UE pentru a-i ajuta în rolul lor de administratori ai mării. Mai multe exemple pozitive () arată deja modul în care acest parteneriat îi poate ajuta să recupereze și să colecteze deșeurile și uneltele de pescuit pierdute.
Acțiuni pentru realizarea unei tranziții echitabile și juste și pentru maximizarea utilizării fondurilor disponibile
Comisia invită statele membre:
-să ia măsuri în vederea absorbției de fonduri suficiente prin mobilizarea strategică a resurselor disponibile din surse de finanțare ale UE, naționale sau private, în special pentru a promova proiecte pentru:
osprijinirea utilizării unor tehnici de pescuit mai puțin dăunătoare și a proiectelor care pun în aplicare rețeaua Natura 2000 la nivelul UE, pentru a îndeplini obiectivele planului de acțiune și a răspunde nevoilor identificate în cadrele de acțiune prioritară ale statelor membre ();
osprijinirea tranziției comunităților pescărești către practici de pescuit mai selective, mai puțin dăunătoare și mai puțin consumatoare de combustibil.
Comisia:
-va facilita accesul la oportunitățile de finanțare, prin:
oorganizarea și găzduirea în cursul anului 2023 a unui atelier pentru statele membre, pentru a ghida și promova utilizarea fondurilor pentru punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune;
ocolaborarea strânsă cu statele membre atunci când monitorizează punerea în aplicare a FEAMPA, pentru a încuraja realizarea unor acțiuni specifice de sprijinire a obiectivelor prezentului plan de acțiune, precum și utilizarea posibilităților de finanțare complementare disponibile în cadrul altor programe, inclusiv LIFE;
opunerea în aplicare a unor strategii de specializare inteligentă pentru a acorda prioritate cercetării regionale și investițiilor în inovare în sectoarele economiei albastre, inclusiv în sectorul pescuitului.
—
va institui, până la sfârșitul anului 2023, granturi în cadrul gestiunii directe a FEAMPA, în valoare de peste 7 milioane EUR, pentru a sprijini proiecte care contribuie la dezvoltarea noii generații de competențe în domeniul economiei albastre și oferă oportunități pentru cariere atractive și sustenabile în domeniul maritim.
|
4.Consolidarea bazei de cunoștințe și a cercetării și inovării
Pentru conceperea și dezvoltarea inițiativelor de gestionare a pescuitului și de protecție a mediului marin este nevoie de o bază solidă de cunoștințe. Acest lucru necesită, la rândul său, colectarea sistematică a datelor și monitorizare științifică, pe baza unor metodologii solide. Deși lipsa unor informații științifice complete nu poate justifica amânarea sau neadoptarea măsurilor necesare, acest lucru subliniază necesitatea unor investiții mai mari în identificarea și eliminarea lacunelor în materie de cunoștințe.
Statele membre utilizează o serie de abordări și o combinație de instrumente pentru a monitoriza ecosistemele marine și presiunile asupra mediului, în special prin intermediul cadrului pentru colectarea de date (CCD) () și al programelor de monitorizare în temeiul Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin”, al Directivei Păsări () și al Directivei Habitate. Cu toate acestea, sunt necesare mai multe eforturi pentru a se asigura că monitorizarea și colectarea de date sunt adecvate pentru evaluarea impactului pescuitului asupra habitatelor și speciilor marine.
Aceste eforturi ar trebui să includă elaborarea unor programe de monitorizare specifice pentru a îmbunătăți supravegherea și raportarea speciilor capturate accidental. Programele ar trebui să acopere activitățile de pescuit cu risc ridicat și impactul potențial al tuturor segmentelor de flotă relevante, inclusiv al navelor mai mici. De asemenea, acestea ar trebui să analizeze datele privind pescuitul recreativ, inclusiv navele de pescuit recreativ, și impactul acestora asupra stocurilor și a mediului marin. Regulamentul privind controlul actualizat și modernizat (), odată adoptat de colegiuitori, va juca un rol important în realizarea acestor îmbunătățiri.
Sunt necesare, de asemenea, mai multe activități de cercetare și colectare de date pentru a consolida cunoștințele privind starea fundului mării și impactul activităților de pescuit asupra habitatelor de pe fundul mării, inclusiv privind distribuția și frecvența activităților de pescuit de fund () și impactul acestora asupra sechestrării carbonului. Comisia va lansa un studiu menit să cuantifice capacitatea de stocare a carbonului a diferitelor tipuri de habitate de pe fundul mării din apele UE și impactul potențial al pescuitului de fund asupra acestei capacități.
Tranziția către practici de pescuit mai selective și mai puțin dăunătoare mediului necesită o evaluare sistematică a costurilor și a beneficiilor, pentru a ajuta pescarii, alte întreprinderi din sector și societatea în ansamblu. Acest lucru necesită metode mai bune de modelare pentru a anticipa și a evalua efectele sociale, economice și de mediu ale măsurilor de conservare actuale și viitoare. Până la sfârșitul anului 2023, Comisia va începe să elaboreze un instrument de modelare pentru a încorpora conceptul de „capital natural” în deciziile economice. Acest lucru va implica evaluarea și cuantificarea atât a valorii economice a serviciilor ecosistemice marine, cât și a costurilor și a beneficiilor socioeconomice rezultate din menținerea sănătății mediului marin.
Este esențial să se trimită solicitări de avize științifice unor organisme precum ICES și CSTEP, pentru a se asigura că politica este orientată pe baza celor mai bune avize științifice disponibile. Din acest motiv și având în vedere cerința legală din cadrul PCP de a consulta CSTEP cu privire la legislația secundară, componența noului CSTEP (2022-2025) oferă expertiză în domeniile deosebit de relevante pentru punerea în aplicare și sprijinirea prezentului plan de acțiune.
Agenția Europeană de Mediu (AEM) oferă, de asemenea, un sprijin esențial Comisiei în cartografierea și evaluarea coerenței rețelei de zone marine protejate din apele UE și în evaluarea stării speciilor, a habitatelor și a ecosistemelor marine și a presiunilor exercitate asupra acestora. Sprijinul AEM pentru punerea în aplicare a Strategiei privind biodiversitatea se axează pe zonele protejate, inclusiv pe urmărirea măsurilor de gestionare a pescuitului în zonele marine protejate, și va fi deosebit de relevant pentru activitatea descrisă în prezentul plan de acțiune. Comisia intenționează să consolideze cooperarea cu AEM pentru a contribui la punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune, inclusiv prin adaptarea sistemelor actuale de raportare în materie de mediu.
Rețeaua europeană de observare și date privind mediul marin (EMODnet) va sprijini, de asemenea, punerea în aplicare eficientă a prezentului plan de acțiune, deoarece este un alt instrument esențial pentru crearea bazei de cunoștințe pentru mările europene. Rețeaua oferă acces gratuit și nerestricționat la datele privind mediul marin colectate pe teren, acoperind șapte discipline tematice (). EMODnet și Copernicus Marine vor furniza datele care se află în centrul platformei europene Digital Twin Ocean, o platformă digitală de modelare care ne va spori capacitatea de a analiza și de a evalua alternativele de politică pentru mediul marin prin testarea diferitelor scenarii de gestionare. În acest scop, platforma va include informații de mediu, sociale și financiare.
Agenda de cercetare și inovare a UE sprijină sustenabilitatea pescuitului, conservarea și refacerea biodiversității marine. În special, sprijinul este disponibil prin intermediul programului Orizont Europa, atât în cadrul programului său general de lucru (), cât și prin intermediul misiunii „Refacerea oceanelor și apelor noastre până în 2030” (misiunea „Oceane și ape”) și al inițiativelor-far din bazinele sale regionale (). Agenda poate sprijini cercetarea și inovarea privind sustenabilitatea pescuitului și conservarea și refacerea biodiversității marine.
Misiunea „Oceanul și apele” stabilește obiective ambițioase pentru protejarea și refacerea ecosistemelor marine și de apă dulce și a biodiversității. Printre priorități se numără uneltele de pescuit inteligente și ecologice, utilizarea în scopuri multiple a spațiului marin, navele de pescuit la scară mică ecologice și eficiente din punct de vedere energetic, alimentate din ce în ce mai mult cu combustibili din surse regenerabile și cu emisii scăzute de dioxid de carbon și operațiunile conexe. În combinație, acest lucru va implica consolidarea cunoștințelor privind diferitele componente ale ecosistemului, dezvoltarea de soluții revoluționare pentru protejarea resurselor și habitatelor marine și îmbunătățirea metodelor de monitorizare, inclusiv prin utilizarea inteligenței artificiale.
Un sprijin suplimentar pentru colectarea datelor, cercetare și inovare este disponibil prin intermediul programelor FEAMPA și LIFE.
Acțiuni de consolidare a bazei de cunoștințe, a cercetării și a inovării
Comisia invită statele membre:
-să identifice și să dezvolte soluții și stimulente pentru reducerea impactului pescuitului asupra mediului, cum ar fi unelte de pescuit inovatoare, noi modele de pescuit și practici de pescuit îmbunătățite. În acest scop, statele membre se pot baza pe finanțare specifică la nivel național și la nivelul UE pentru cercetare și implicarea părților interesate, în special pentru a finanța activități de informare și de formare specializată (și regională), de exemplu cu privire la bunele practici în materie de gestionare a mediului marin;
-să definească, până la sfârșitul anului 2023, în temeiul legislației UE în domeniul mediului și al pescuitului, obiective și nevoi specifice de date pentru fiecare bazin maritim pentru a monitoriza impactul pescuitului asupra ecosistemelor și sechestrarea carbonului, implicând autoritățile de la nivel regional, după caz, și să aloce fonduri suficiente pentru aceste activități;
-să prezinte, până la sfârșitul anului 2024 (), planuri de lucru naționale actualizate privind CCD () pentru a îmbunătăți planificarea colectării de date și eforturile depuse în acest scop, inclusiv în ceea ce privește capturile accidentale de specii sensibile și impactul pescuitului asupra fundului mării.
Comisia:
-va promova utilizarea finanțării pentru consiliere, cercetare și inovare, pe parcursul perioadei bugetare 2021-2027 (și al următoarelor programe de lucru pentru Orizont Europa, inclusiv misiunea „Oceane și ape”, FEAMPA și LIFE, în special). Finanțarea ar trebui să vizeze în mod specific acțiuni de proiectare și testare a uneltelor și tehnicilor inovatoare de combatere a capturilor accidentale și acțiuni menite să cuantifice capacitatea UE de sechestrare a carbonului pe fundul mării și impactul potențial al pescuitului de fund;
-până la sfârșitul anului 2023, va începe elaborarea unui instrument de modelare pentru a încorpora conceptul de „capital natural” în deciziile economice. Acest lucru implică evaluarea și cuantificarea atât a valorii economice a serviciilor ecosistemice marine, cât și a costurilor și a beneficiilor socioeconomice rezultate din menținerea sănătății mediului marin;
-până la sfârșitul anului 2023, va reuni cele șapte domenii tematice ale EMODnet, și anume batimetria, geologia, habitatul fundului mării, chimia, biologia, fizica și activitățile umane, pe un portal unic, pentru a îmbunătăți vizibilitatea și ușurința de utilizare;
-în 2024, va lansa un studiu pentru cuantificarea capacității UE de stocare a carbonului pe fundul mării, precum și a posibilului impact al activităților de pescuit de fund asupra acestei capacități;
-în 2024, va lansa lucrările pregătitoare pentru dezvoltarea unei platforme interactive privind uneltele de pescuit selective și inovatoare, în vederea schimbului de cunoștințe și de bune practici;
-până la sfârșitul anului 2025, prin intermediul următoarelor programe de lucru Orizont Europa pentru perioada 2025-2027, inclusiv al planului de lucru al misiunii „Oceane și ape”, va elabora soluții adaptabile menite să conserve resursele piscicole și să protejeze ecosistemele marine prin crearea de zone marine protejate, prin reducerea și stoparea poluării marine și prin reducerea impactului pescuitului asupra mediului.
|
5.Monitorizarea și aplicarea legii
Legislația UE în domeniul pescuitului și al mediului este utilă doar în măsura în care este pusă în aplicare în mod corespunzător. Statele membre trebuie să ia măsuri pentru a pune în aplicare, a monitoriza și a asigura respectarea normelor, iar Comisia trebuie să monitorizeze respectarea acestora de către statele membre.
Monitorizarea și punerea în aplicare de către statele membre a normelor PCP () sunt reglementate în principal de Regulamentul privind controlul pescuitului, pe care Comisia a propus să îl consolideze în 2018 (). După aproape cinci ani de discuții și negocieri interinstituționale, este urgent să se finalizeze revizuirea și să se instituie un sistem de monitorizare actualizat, mai modern și mai eficace pentru a sprijini tranziția către un pescuit mai sustenabil.
Pe lângă punerea în aplicare a Directivei privind infracțiunile împotriva mediului (), acțiunile Comisiei în materie de aplicare a legii din ultimele două decenii au fost esențiale pentru realizarea de progrese în ceea ce privește punerea în aplicare corectă a legislației UE privind biodiversitatea și a normelor PCP (). Strategia privind biodiversitatea a consolidat angajamentul Comisiei de a pune în aplicare aceste legi, de exemplu, în ceea ce privește finalizarea și gestionarea eficace a siturilor Natura 2000 și a capturilor accidentale de specii protejate.
Comisia va intensifica asigurarea respectării legislației în temeiul Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin”, care până în prezent s-a axat doar pe cerințele de raportare, și va urmări cazuri mai grave de implementare incorectă a directivei. În contextul revizuirii în curs a directivei, Comisia va evalua, de asemenea, dacă este necesar să se clarifice anumite obligații legale.
Până în prezent, statele membre nu au aplicat într-o măsură suficientă dispoziția privind solicitarea de acțiuni din partea instituțiilor UE ori de câte ori identifică o problemă care are un impact asupra stării ecologice a apelor lor marine pe care nu o pot soluționa prin măsuri adoptate la nivel național sau care este legată de o altă politică, cum ar fi în materie de pescuit (). Curtea de Conturi Europeană a concluzionat că acest lucru compromite coordonarea între domeniile de politică ().Comisia evaluează dispoziția menționată mai sus în cadrul revizuirii Directivei-cadru „Strategia pentru mediul marin” și, pe baza constatărilor sale, poate propune o revizuire pentru a îmbunătăți eficacitatea acesteia.
Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului (EFCA) (), sprijinită în anumite domenii de Agenția Europeană pentru Siguranță Maritimă (EMSA) și de Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă (FRONTEX), asistă, de asemenea, statele membre și Comisia în îndeplinirea sarcinilor și a obligațiilor care le revin în temeiul PCP. În viitor, programul de lucru al EFCA ar trebui să cuprindă acțiuni de monitorizare a pescuitului care să contribuie în mod specific la realizarea obiectivelor prezentului plan de acțiune. Acest lucru ar trebui să implice acțiuni specifice în planurile de desfășurare comune ale EFCA, în conformitate cu Decizia de punere în aplicare a Comisiei () de instituire a unor programe specifice de control și inspecție (PSCI).
Acțiuni de îmbunătățire a punerii în aplicare, a monitorizării și a asigurării respectării legii
Comisia invită statele membre:
-să îmbunătățească monitorizarea pescuitului, în contextul negocierilor referitoare la noul Regulament privind controlul pescuitului, de exemplu prin utilizarea unor instrumente inovatoare, cum ar fi monitorizarea electronică la distanță, prin îmbunătățirea înregistrării și raportării capturilor de specii sensibile și a distribuției efortului de pescuit. Statele membre ar trebui, de asemenea, să se asigure că alocările FEAMPA sunt direcționate către acțiuni eficace și ferme de monitorizare, inspecție și aplicare a legii;
-să aloce resurse suficiente pentru a evalua respectarea normelor de mediu și de pescuit revizuite sau pentru a adapta măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune.
Comisia:
-va accelera punerea în aplicare și asigurarea respectării normelor de mediu și de pescuit prin:
ocontinuarea procedurilor existente de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau inițierea unor astfel de proceduri noi;
outilizarea instrumentelor disponibile în cadrul PCP, cum ar fi auditurile și planurile de acțiune de monitorizare împreună cu statele membre;
-va continua colaborarea cu colegiuitorii pentru o adoptare rapidă a unui regulament ambițios și revizuit privind controlul.
-în 2023, va începe revizuirea Deciziei de punere în aplicare a Comisiei de instituire a programelor specifice de control și inspecție (PSCI) pentru anumite activități de pescuit (), cu obiectivul de a o alinia la prezentul plan de acțiune până în 2024.
-va colabora cu EFCA pentru a alinia planurile de desfășurare comune la PSCI revizuite și pentru a alinia viitorul program de lucru la obiectivele prezentului plan de acțiune.
|
6.Guvernanța, implicarea părților interesate și acțiuni de sensibilizare
Punerea în aplicare cu succes a măsurilor de gestionare a mediului și a pescuitului necesită sprijinul tuturor părților interesate, în special al pescarilor. Prin urmare, atunci când se elaborează și se pun în aplicare măsuri, este esențial ca activitatea să se desfășoare cu transparență și să existe cooperare, comunicare, informare și incluziune.
Statele membre au responsabilități și obligații clare în ceea ce privește protecția mediului marin. PCP oferă instrumente pentru punerea în aplicare a măsurilor în domeniul pescuitului necesare pentru îndeplinirea acestor obligații. În special, PCP oferă baza pentru colaborarea tuturor părților interesate prin intermediul grupurilor regionale și al consiliilor consultative pentru a defini și a conveni asupra celor mai adecvate măsuri în domeniul pescuitului pentru fiecare factor local sau regional. Această abordare are potențialul de a realiza tranziția și de a o transpune dintr-o ambiție politică în acțiune reală pe teren.
Deși, la început, în procesul de punere în aplicare a abordării regionale, statele membre s-au axat în principal pe obligația de debarcare, în ultimii ani, în special de la adoptarea în 2019 a Regulamentului privind măsurile tehnice, s-au obținut realizări mai ample. Cu toate acestea, lucrările privind măsurile necesare de gestionare a pescuitului în siturile marine Natura 2000 în temeiul articolului 11 din PCP () au progresat într-un ritm foarte inegal în diferitele bazine maritime.
Recomandările comune pentru măsurile din domeniul pescuitului din zonele marine protejate au început să se accelereze abia din 2021, dar numărul total este încă foarte scăzut, iar domeniul lor de aplicare pentru conservare este limitat. Adoptarea este insuficientă, având în vedere importanța acestor măsuri de gestionare a pescuitului pentru punerea în aplicare efectivă și respectarea legislației UE privind protecția și refacerea mediului marin.
Este clar că, pentru a combate crizele planetare și accelerarea pierderii biodiversității marine și a integrității ecosistemelor, care are consecințe socioeconomice negative din cauza scăderii stocurilor de pește și din cauza riscurilor la adresa securității alimentare, statele membre trebuie să accelereze și să crească nivelul de ambiție al abordării regionale. Este necesar să se reînnoiască angajamentul colectiv al UE în ceea ce privește conservarea mediului marin și să se asigure un angajament politic clar al tuturor părților interesate și al instituțiilor de a pune în aplicare în mod eficace legislația de mediu, de a utiliza instrumentele actuale ale politicii comune în domeniul pescuitului și de a le face funcționale.
Este esențial ca acest proces să fie transparent și să implice toate părțile interesate și autoritățile. În temeiul tratatelor UE, conservarea resurselor biologice marine este competența exclusivă a UE, dar politica de mediu este o competență partajată cu statele membre. Prin urmare, la toate nivelurile s-au dezvoltat procese separate și necoordonate de luare a deciziilor, împiedicând adoptarea și punerea în aplicare a unor măsuri de gestionare coerente. Este esențial să se îmbunătățească legăturile dintre cele două domenii de politică și să se sporească în mod semnificativ transparența și coordonarea între autoritățile și părțile interesate multiple. Acest lucru ar permite ca UE să conceapă și să dezvolte soluții reciproc avantajoase, care să aducă beneficii atât pescarilor, cât și mediului.
Pentru a reflecta angajamentul de a accelera acțiunile și de a îmbunătăți transparența, statele membre ar trebui să elaboreze și să publice foi de parcurs, însoțite de un calendar, care să prezinte măsurile naționale și alte măsuri pe care intenționează să le prezinte prin intermediul unor recomandări comune, care sunt necesare pentru îndeplinirea obiectivelor prezentului plan de acțiune. Printre acestea ar trebui să se numere măsurile relevante definite în capitolele 2, 3 și 6 din prezenta comunicare. Foile de parcurs ar trebui să se bazeze pe angajamentele statelor membre de a îndeplini obiectivele Strategiei privind biodiversitatea pentru 2030. Pentru a facilita acest proces, Comisia va furniza un model pentru foile de parcurs.
Pentru a sprijini statele membre în punerea în aplicare a planului de acțiune și pentru a asigura coerența și eficacitatea, Comisia va crea un nou grup special comun pentru statele membre, cu părțile interesate în calitate de observatori. Scopul va fi de a facilita schimbul de cunoștințe și discuțiile între comunitățile din sectorul pescuitului și cele de mediu, precum și de a oferi statelor membre o platformă pentru transparență și dialog cu privire la punerea în aplicare a foilor lor de parcurs. De asemenea, Comisia va continua să încurajeze alte instituții ale UE și autoritățile naționale să sporească transparența și cooperarea între părțile implicate în domeniul pescuitului și al mediului și experți.
Pentru a îmbunătăți claritatea și a facilita punerea în aplicare a cadrului juridic actual, Comisia a furnizat orientări privind rolurile și responsabilitățile tuturor actorilor în cadrul procedurilor prevăzute la articolul 11 din PCP (). De asemenea, Comisia va oferi orientări suplimentare cu privire la articolul 6 din Directiva Habitate și la legislația în domeniul pescuitului.
Pentru a reduce impactul pescuitului asupra mediului marin, consumatorii și piețele trebuie, de asemenea, să joace un rol activ. Acest lucru este esențial pentru a stimula cererea de pește provenit din surse cu un impact minim asupra mediului și a climei. Inițiativele de etichetare ecologică din sectorul privat sunt populare, ceea ce demonstrează dorința consumatorilor de a achiziționa produse bazate pe o abordare mai sustenabilă a gestionării stocurilor de pește. Este important ca aceste inițiative să fie corecte din punct de vedere metodologic pentru a evita inducerea în eroare a consumatorilor. Acest lucru va fi asigurat în continuare prin intermediul propunerii adoptate privind consolidarea rolului consumatorilor în vederea tranziției verzi și al viitoarei propuneri de combatere a falselor mențiuni „ecologic”.
După cum s-a anunțat în Strategia „De la fermă la consumator”, este important să se continue lucrările la inițiativa privind un sistem alimentar durabil pe care Comisia intenționează să o propună în 2023 pentru o abordare armonizată la nivelul UE a producției alimentare durabile.
Concomitent cu îmbunătățirea standardelor de conservare a resurselor biologice marine și de protecție a biodiversității și ecosistemelor marine, astfel cum sunt descrise mai sus, UE ar trebui să își mențină navele cel puțin la aceleași standarde atunci când pescuiesc în marea liberă sau în zona economică exclusivă a țărilor din afara UE ca și atunci când pescuiesc în apele UE. Pe lângă activitatea desfășurată în cadrul ORGP, acordurile de parteneriat în domeniul pescuitului sustenabil contribuie, de asemenea, la promovarea guvernanței internaționale în domeniul pescuitului prin promovarea pescuitului sustenabil în țările partenere. Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin” impune, de asemenea, instituirea unui proces de luare a deciziilor la nivel regional, inclusiv prin cooperarea cu țările din afara UE, la nivel bilateral și/sau prin intermediul instrumentelor internaționale relevante, cum ar fi convențiile maritime regionale ().
Îmbunătățirea guvernanței, a implicării părților interesate și a acțiunilor de sensibilizare
Comisia invită statele membre:
-să elaboreze și să publice, până la sfârșitul lunii martie 2024, foi de parcurs () care să prezinte toate măsurile necesare pentru punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune, inclusiv calendare pentru adoptarea/prezentarea acestora, precum și propuneri de îmbunătățire a coordonării dintre autoritățile naționale și părțile interesate.
Comisia:
-va institui în 2023 un grup special comun pentru statele membre, cu părțile interesate în calitate de observatori, însărcinat în mod specific cu furnizarea de sprijin Comisiei în punerea în aplicare a planului de acțiune și monitorizarea progreselor înregistrate de acesta;
-va adopta, până la sfârșitul anului 2024, un document de orientare privind Natura 2000 și pescuitul;
-va informa periodic Parlamentul European, Consiliul, Comitetul Economic și Social European și Comitetul Regiunilor cu privire la punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune.
|
7.Cadrul pentru punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune
Prezentul plan de acțiune stabilește o serie de acțiuni și măsuri de sprijin pentru a proteja mai bine resursele piscicole și ecosistemele marine și pentru a îmbunătăți coerența și coordonarea între politicile de mediu și cele în domeniul pescuitului la toate nivelurile. Planul de acțiune este conceput pentru a facilita tranziția sectorului pescuitului către practici de pescuit mai sustenabile și pentru a ajuta acest sector să își crească reziliența. Planul este un ghid menit să ajute statele membre să stabilească prioritatea măsurilor, cu accent pe protejarea speciilor sensibile și a fundului mării și pe îmbunătățirea selectivității pescuitului.
Pentru a pune în aplicare aceste măsuri și a le face să funcționeze eficient, sectorul pescăresc, organismele de mediu, Comisia, Parlamentul European, Consiliul și statele membre trebuie să colaboreze îndeaproape. Deși este nevoie de un angajament politic reînnoit și de un nou impuls, abordarea regională a PCP rămâne cadrul adecvat pentru punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune, deoarece ține seama pe deplin de diferențele și circumstanțele regionale. În cadrul acestui proces, activitatea în curs în contextul ORGP necesită o atenție deosebită, având în vedere situația stocurilor comune și transzonale și necesitatea de a colabora cu țările din afara UE care desfășoară activități în apele UE.
Comisia propune următorul cadru pentru punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune.
-În primăvara anului 2023, Comisia va pune la dispoziția statelor membre un model și orientări pentru a facilita elaborarea foilor de parcurs.
-În toamna anului 2023, Comisia va convoca prima reuniune a noului grup special comun pentru a sprijini statele membre în elaborarea foilor lor de parcurs naționale și pentru a începe procesul de monitorizare.
-Până la sfârșitul lunii martie 2024, statele membre vor prezenta Comisiei foi de parcurs și le vor face publice. Aceste foi de parcurs ar trebui să prezinte măsurile naționale și alte măsuri pe care statele membre intenționează să le propună prin recomandări comune pentru a îndeplini obiectivele planului de acțiune, inclusiv un calendar până în 2030.
-În prima jumătate a anului 2024, Comisia va adopta al doilea raport referitor la Regulamentul privind măsurile tehnice. Acest lucru va contribui la evaluarea la jumătatea perioadei a Strategiei privind biodiversitatea, prevăzută, de asemenea, în prima jumătate a anului 2024, care va evalua progresele înregistrate în punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune. Progresele înregistrate în ceea ce privește punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune vor fi evaluate în raport cu (1) măsurile anunțate și prezentate în foile de parcurs pentru 2030 și (2) măsurile naționale sau recomandările comune, adoptate sau prezentate până în martie 2024.
-În funcție de evaluarea progreselor înregistrate și în conformitate cu dreptul său de inițiativă legislativă, Comisia va analiza dacă sunt necesare acțiuni suplimentare pentru a îmbunătăți punerea în aplicare a oricăreia dintre măsurile prezentate în prezentul plan de acțiune, inclusiv prin prezentarea unei propuneri legislative bazate pe o evaluare aprofundată a impactului.
8.Concluzie
UE a fost o forță motrice a eforturilor de a ajunge la un acord privind obiectivele ambițioase pentru noul cadru global privind biodiversitatea și trebuie acum să transpună acest cadru în rezultate concrete.
Contracararea celor trei crize cu care se confruntă planeta noastră, și anume schimbările climatice, pierderea biodiversității și poluarea, a devenit mai urgentă ca niciodată pentru a proteja și a reface mările și oceanele Europei și pentru a asigura securitatea alimentară și bunăstarea socioeconomică a Europei pentru pescari, comunitățile costiere și societăți în general. Există o nevoie urgentă de a sprijini activitățile de pescuit din UE și de a le ajuta să își sporească reziliența și să contribuie la protejarea și refacerea ecosistemelor marine de care depind.
Ca parte a Pactului privind pescuitul și oceanele din cadrul Comunicării privind PCP () și împreună cu acțiunile care decurg din inițiativa privind tranziția energetică, Comisia invită toate părțile implicate – statele membre, Parlamentul European și Consiliul – să fie ambițioase în punerea în aplicare a prezentului plan de acțiune și să colaboreze îndeaproape cu părțile interesate, să pună în aplicare politicile UE în domeniul mediului și al pescuitului în deplină coerență, pentru a asigura un sector al pescuitului sustenabil prosper, care să coexiste și să funcționeze în sinergie cu un ecosistem marin sănătos și cu o biodiversitate bogată.