EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0417
Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on Luxembourg’s 2014 national reform programme and delivering a Council opinion on Luxembourg’s 2014 stability programme
Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2014
Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2014 și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2014
/* COM/2014/0417 final */
Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de reformă al Luxemburgului pentru 2014_x000b__x000b_și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al Luxemburgului pentru 2014 /* COM/2014/0417 final - 2014/ () */
Recomandare de RECOMANDARE A CONSILIULUI privind Programul național de
reformă al Luxemburgului pentru 2014
și care include un aviz al Consiliului privind Programul de stabilitate al
Luxemburgului pentru 2014 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 121 alineatul (2) și articolul 148
alineatul (4), având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1466/97
al Consiliului din 7 iulie 1997 privind consolidarea supravegherii pozițiilor
bugetare și supravegherea și coordonarea politicilor economice[1], în special articolul 5
alineatul (2), având în vedere recomandarea Comisiei Europene[2], având în vedere rezoluțiile Parlamentului
European[3], având în vedere concluziile Consiliului
European, având în vedere avizul Comitetului pentru
ocuparea forței de muncă, având în vedere avizul Comitetului economic și
financiar, având în vedere avizul Comitetului pentru
protecție socială, având în vedere avizul Comitetului pentru
politică economică, întrucât: (1)
La 26 martie 2010, Consiliul European a aprobat
propunerea Comisiei de a lansa o nouă strategie pentru ocuparea forței
de muncă și creștere economică, Strategia Europa 2020,
bazată pe coordonarea sporită a politicilor economice, care se va
concentra pe domeniile-cheie în care sunt necesare acțiuni în vederea
stimulării potențialului de creștere durabilă și de
competitivitate al Europei. (2)
La 13 iulie 2010, pe baza propunerilor Comisiei,
Consiliul a adoptat o recomandare privind orientările generale pentru
politicile economice ale statelor membre și ale Uniunii (2010-2014), iar
la 21 octombrie 2010 a adoptat o decizie privind orientările pentru
politicile de ocupare a forței de muncă ale statelor membre, care
formează împreună „orientările integrate”. Statele membre au
fost invitate să țină seama de orientările integrate în
cadrul politicilor economice și de ocupare a forței de muncă
aplicate la nivel național. (3)
La 29 iunie 2012, șefii de stat sau de guvern
au convenit asupra unui Pact pentru creștere economică și locuri
de muncă, care oferă un cadru coerent de acțiune la nivel național,
precum și la nivelul UE și al zonei euro, și care
utilizează toate pârghiile, instrumentele și politicile posibile. Aceștia
au stabilit acțiunile care trebuie întreprinse la nivelul statelor membre,
exprimându-și în special angajamentul deplin față de
îndeplinirea obiectivelor Strategiei Europa 2020 și față de
punerea în aplicare a recomandărilor specifice fiecărei țări. (4)
La 9 iulie 2013,
Consiliul a adoptat o recomandare privind Programul național de
reformă al Luxemburgului pentru 2013 și a emis un aviz cu privire la
Programul actualizat de stabilitate al Luxemburgului pentru perioada 2012-2016.
La 15 noiembrie 2013, Comisia a prezentat, în
temeiul Regulamentului (EU)
nr. 473/2013[4], avizul privind proiectul de plan bugetar al Luxemburgului pentru 2014[5]. (5)
La 13 noiembrie 2013, Comisia a adoptat analiza
anuală a creșterii[6],
care marchează începutul semestrului european 2014 pentru coordonarea
politicilor economice. În aceeași zi, Comisia a adoptat, în temeiul
Regulamentului (UE) nr. 1176/2011, Raportul privind mecanismul de
alertă[7],
în care a identificat Luxemburgul ca fiind unul dintre statele membre pentru
care urma să se efectueze un bilanț aprofundat. (6)
La 20 decembrie 2013, Consiliul European a aprobat
prioritățile pentru asigurarea stabilității financiare, a
consolidării finanțelor publice și a acțiunilor de
promovare a creșterii economice. Consiliul European a evidențiat
că este necesar să se continue consolidarea finanțelor publice
într-un mod diferențiat și favorabil creșterii, să fie
restabilite condițiile normale de creditare a economiei, să se
promoveze creșterea și competitivitatea, să se abordeze șomajul
și consecințele sociale ale crizei și să se modernizeze
administrația publică. (7)
La 5 martie 2014, Comisia a publicat rezultatele
bilanțului aprofundat pe care l-a efectuat pentru Luxemburg[8], în temeiul articolului
5 din Regulamentul (UE) nr. 1176/2011. Concluzia care se desprinde din
analiza Comisiei este că Luxemburgul nu se confruntă cu dezechilibre
macroeconomice în sensul procedurii privind dezechilibrele macroeconomice. Mai
precis, analiza excedentului de cont curent demonstrează că acesta nu
decurge dintr-o cerere internă anemică, ci este mai degrabă rezultatul
unui model de creștere specific Luxemburgului, în care serviciile
financiare au o pondere importantă. Există riscuri la adresa
stabilității financiare interne, cauzate de prezența unui sector
financiar de mari dimensiuni, însă acestea sunt relativ limitate, deoarece
sectorul este diversificat și specializat în același timp. Nivelul
ridicat de îndatorare a sectorului privat și, în special, a societăților
nefinanciare, reflectă, în principal, prezența unui număr mare
de societăți multinaționale care își utilizează sucursalele
sau filialele din Luxemburg pentru operațiuni de finanțare intragrup.
În fine, actuala poziție favorabilă a finanțelor publice este
foarte dependentă de sustenabilitatea modelului de creștere bazat pe
un sector financiar prosper și prezintă un risc ridicat în ceea ce
privește sustenabilitatea pe termen lung. (8)
La 28 aprilie 2014, Luxemburgul a prezentat
Programul național de reformă pentru 2014, iar la 25 aprilie 2014 a
prezentat Programul de stabilitate pentru 2014. Pentru a se ține seama de
legăturile dintre cele două programe, acestea au fost evaluate în
același timp. (9)
Obiectivul strategiei bugetare pe termen mediu
prezentate în Programul de stabilitate pentru 2014 este revenirea, în 2016, la
obiectivul bugetar pe termen mediu, după o abatere semnificativă de
la acesta, în 2015. Programul confirmă obiectivul bugetar pe termen mediu
anterior, și anume un excedent de 0,5 % din PIB, care reflectă cerințele
Pactului de stabilitate și de creștere. Se preconizează că
excedentul public structural (recalculat) va scădea de la 1,4 % din PIB,
în 2013, la 1,1 %, în 2014, urmând ca, în 2015, acesta să ajungă la
un deficit de 0,1 % din PIB. Ulterior, se preconizează o creștere
treptată a excedentelor structurale. Prin urmare, se preconizează
că Luxemburgul se va menține la nivelul obiectivului pe termen mediu
în 2014, însă se va abate în mod semnificativ de la acesta în 2015.
Conform previziunilor din program, se preconizează că în 2015 rata de
creștere a cheltuielilor publice, fără măsurile discreționare
privind veniturile, va depăși rata de referință pe termen
mediu a creșterii potențiale a PIB-ului. În general, obiectivele
stabilite în program corespund parțial cerințelor componentei
preventive a Pactului de stabilitate și de creștere, urmând să
se înregistreze însă o deviere de la acestea, în special în 2015. Se
preconizează că rata datoriei, care se situa la 23,1% din PIB în 2013,
cu mult sub valoarea de referință de 60 % din PIB, va continua
să scadă pe întreaga perioadă a programului. Scenariul
macroeconomic care stă la baza previziunilor bugetare din program și
care a fost elaborat de un organism independent (STATEC) este ușor mai
optimist pentru 2014 și 2015. Guvernul preconizează o rată de
creștere a PIB-ului de 3,2 %, atât în 2014, cât și în 2015, în timp
ce, conform previziunilor Comisiei din primăvara anului 2014, aceasta ar
urma să fie de 2,6 % și, respectiv, 2,7 %. Mai mult, măsurile
care ar trebui adoptate pentru a asigura menținerea pe traiectoria
bugetară în perioada 2015-2018 nu au fost încă specificate în detaliu
de către autorități. Potrivit previziunilor Comisiei, care nu țin
cont de măsurile cele mai recente anunțate, se preconizează
că excedentul structural va scădea la 0,6 % din PIB în 2014, urmând
să fie înlocuit de un deficit de 1,3 % din PIB în 2015. Se
preconizează că în 2015, an în care se așteaptă o abatere
semnificativă, rata de creștere a cheltuielilor publice,
fără măsurile discreționare privind veniturile, ar urma
să depășească rata de referință pe termen mediu a
creșterii potențiale a PIB-ului. Pe baza evaluării sale a Programului
de stabilitate pentru 2014 și pe baza previziunilor Comisiei din
primăvara anului 2014, în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1466/97 al
Consiliului, Consiliul consideră că, îndeosebi începând cu anul 2015,
vor exista riscuri în privința atingerii obiectivelor stabilite în
program, care corespund doar parțial cerințelor componentei
preventive a Pactului de stabilitate și de creștere. (10)
Guvernul a transmis Parlamentului, în iulie 2013,
un proiect de lege privind transpunerea dispozițiilor Directivei 85/2011 a
Consiliului privind cerințele referitoare la cadrele bugetare ale statelor
membre și Tratatul privind stabilitatea, coordonarea și guvernanța.
În ciuda faptului că proiectul de lege urma să intre în vigoare la 1
ianuarie 2014, adoptarea acestuia a fost amânată din cauza demisiei
guvernului, în luna iulie. Prin acest proiect de lege se introduce un nou
Program multianual privind finanțele publice, care acoperă aceeași
perioadă ca cea care corespunde Programului de stabilitate actualizat.
Legea cu privire la Programul multianual privind finanțele publice
urmează să fie actualizată anual, în mod constant, în paralel cu
bugetul anual. Aceasta ar urma să clarifice în mod detaliat mijloacele de
realizare a obiectivului bugetar pe termen mediu la nivelul administrației
publice. Proiectul de Lege cu privire la Programul multianual privind finanțele
publice prevede stabilirea unor plafoane multianuale care ar urma să se
aplice numai sectorului administrației centrale, însă acesta nu conține
nicio specificație cu privire la consecințe, în cazul în care se
depășesc plafoanele respective. Proiectul de lege nu prevede nicio
regulă națională în materie de cheltuieli care să ofere
orientări în ceea ce privește stabilirea obiectivelor privind
cheltuielile multianuale. Cu toate acestea, conține dispoziții cu
privire traiectoria de ajustare care trebuie respectată în vederea
atingerii obiectivului pe termen mediu. În martie 2014 a fost transmisă
Parlamentului o versiune revizuită a proiectului de lege, care prevedea,
printre altele, atribuirea sarcinii de monitorizare independentă a
respectării normelor bugetare unei instituții recent înființate,
Consiliul Național al Finanțelor Publice (Conseil National des
Finances Publiques). (11)
În plus, noile norme privind veniturile din TVA
generate de activitățile de comerț electronic vor avea un impact
negativ asupra veniturilor din TVA. Începând cu 2015, aceste venituri vor fi
transferate din țara unde se află furnizorul către țara de
reședință a clientului. Guvernul a anunțat majorarea cu 2
puncte procentuale a cotelor de TVA, fapt care ar trebui să compenseze,
parțial, pierderile de venituri. Cu toate acestea, având în vedere
utilizarea pe scară largă a cotelor de TVA reduse și extrem de
reduse, ar putea fi obținute venituri suplimentare prin
extinderea aplicării cotei standard, ceea ce ar compensa într-o
măsură mai mare pierderile susmenționate. (12)
Conform informațiilor din Raportul Comisiei
din 2012 privind îmbătrânirea populației, ponderea cheltuielilor publice
brute cu pensiile în PIB-ul Luxemburgului urmează să crească de
la 9,2 % din PIB la 18,6 %, în 2060. Acest lucru este cauzat mai ales de
cheltuielile legate de îmbătrânire și, în special, de pensii. Reforma
pensiilor din 2012 a avut un domeniu de aplicare limitat și nu a abordat
în mod substanțial riscurile la adresa sustenabilității pe
termen lung a finanțelor publice. Finanțarea pe termen scurt a
sistemului de pensii este asigurată în prezent de existența unei rate
scăzute de dependență a persoanelor vârstnice și se
bazează pe contribuțiile plătite de populația relativ
tânără de lucrători transfrontalieri. Se preconizează
că această tendință se va inversa în viitor, iar costurile
cu pensiile și serviciile de îngrijire pe termen lung vor crește,
probabil, în mod substanțial. Pentru a se asigura viabilitatea sistemului
de pensii, ar fi necesară o creștere considerabilă a valorii
contribuției la sistemul de pensii după anul 2020, coroborată cu
integrarea unei adaptări moderate a pensiilor la standardul de viață.
Acest lucru va aduce cu sine o creștere considerabilă a sarcinii
fiscale asupra costului forței de muncă pe care populația
activă va trebui să o suporte în viitor și, prin urmare, o
reducere a competitivității costurilor. Având în vedere nivelul
actual ridicat al ratei de înlocuire, s-ar fi putut adopta și alte
măsuri pentru a se asigura o repartizare mai echitabilă a sarcinii
fiscale între generații. Introducerea unui plafon aplicabil
ajustărilor pensiilor pe baza creșterilor salariale reale ar spori
rezervele pentru pensii. În plus, creșterea vârstei efective de
pensionare, care este de 59 de ani în prezent, prin alinierea acesteia la
schimbările survenite în materie de speranță de viață,
ar contribui la asigurarea sustenabilității pe termen lung a
sistemului de pensii. De asemenea, ar trebui reduse posibilitățile de
pensionare anticipată. Stimulentele financiare în vederea prelungirii
carierelor profesionale, prevăzute în reforma pensiilor, pot contribui la
sustenabilitatea sistemului de pensii, însă capacitatea de inserție
profesională a lucrătorilor în vârstă ar trebui
îmbunătățită în continuare prin consolidarea formării
profesionale și a învățării pe tot parcursul vieții.
Este necesar ca Luxemburgul să limiteze nevoile și costurile viitoare
legate de serviciile de îngrijire pe termen lung, pentru a asigura
sustenabilitatea acestora. Serviciile de îngrijire pe termen lung ar putea, de
asemenea, să devină mai eficiente din punctul de vedere al costurilor
printr-un grad sporit de corelare între serviciile de asistență
medicală și serviciile sociale, prin îmbunătățirea
furnizării de servicii și a sprijinului acordat persoanelor care
îngrijesc membrii ai familiei. (13)
Excedentul ridicat de cont curent al Luxemburgului
este determinat de serviciile financiare și maschează un deficit
persistent și în continuă creștere la nivelul balanței
comerciale, generat de creșterea lentă a volumului exporturilor.
Această tendință reflectă importanța tot mai mare a
sectorului serviciilor în cadrul economiei, dar este cauzată și de o
pierdere mai structurală a competitivității costurilor. Creșterea
constantă, în ultimii ani, a costului unitar al muncii a subminat
competitivitatea industriei luxemburgheze. Modularea mecanismului de indexare a
salariilor adoptat de guvern în 2012 se va încheia până la sfârșitul
anului 2014. Există mai multe opțiuni care ar putea fi explorate,
însă este important ca salariile să fie mai strâns legate de
productivitate printr-o reformă a sistemului de indexare a salariilor care
să permită diferențierea sectorială. Gradul ridicat de
dependență de sectorul financiar reprezintă un risc structural
pentru economia Luxemburgului. Prin urmare, este necesar ca Luxemburgul să
se axeze pe dezvoltarea unor firme cu un grad ridicat de specializare, care
să stimuleze creșterea bazată pe inovare. Cu toate că,
începând cu anul 2000, intensitatea cheltuielilor pentru cercetare și
dezvoltare (C&D) realizate de sectorul public a crescut de patru ori, fapt
care evidențiază hotărârea Luxemburgului de a-și spori
capacitățile de cercetare în domeniul public, statul nu își
poate îndeplini obiectivul pe 2020 privind atingerea unui grad al
intensității cheltuielilor în domeniul C&D de 2,3-2,6 % din PIB
din cauza unei reduceri substanțiale a intensității acestor
cheltuieli la nivelul întreprinderilor (de la 1,53 % din PIB în 2000 la 1 % în 2012).
Performanța Luxemburgului privind indicatorii în materie de cooperare
între instituțiile publice de cercetare și întreprinderi ar trebui
îmbunătățită în continuare. Reforma privind consolidarea
clusterelor inovative, lansată în 2013, ar trebui continuată. (14)
Cu toate că au fost adoptate diverse
măsuri, șomajul în rândul tinerilor continuă să se mențină
la un nivel ridicat, șomerii reprezentând 17,4 % din populația
activă în 2013, deși această cifră a scăzut de la 18
%, în 2012. Șomajul în rândul tinerilor depinde în mare măsură
de nivelul de instruire, fiind mai redus în cazul tinerilor care au un nivel
mai bun de instruire. Sistemul educațional al Luxemburgului se
confruntă cu o serie de provocări specifice, cum ar fi
multilingvismul și competențele specifice necesare pe o piață
a muncii cu un grad ridicat de specializare și cu un vast sector
financiar. Concluziile sondajului OCDE din 2012 privind competențele
elevilor au confirmat că sunt necesare măsuri suplimentare care
să contracareze rezultatele relativ slabe ale tinerilor în ceea ce privește
competențele de bază , astfel cum s-a constatat începând cu anul 2006.
În acest context, ar trebui continuate reformele în domeniul învățământului
primar și secundar. În plus, ar trebui să se îmbunătățească
în continuare calitatea și atractivitatea învățământului
profesional și tehnic, în vederea furnizării unui personal calificat
pe piața muncii, care să includă îndeosebi persoanele care
provin din familii de migranți. Structura sistemului de impozitare și
prestații sociale se află la originea unor capcane considerabile pe
piața forței de muncă, printre cele mai mari din UE, indiferent
de nivelul salarial sau de componența familiei. Politicile de activare
rămân, de asemenea, deficitare, în ciuda eforturilor recente de
reformă ; participarea la politici active în domeniul pieței forței
de muncă nu este obligatorie în nicio etapă pe durata perioadei de șomaj
și nu există nicio obligație de a combina căutarea unui loc
de muncă cu participarea simultană la politici active în domeniul pieței
forței de muncă. (15)
Luxemburgul este hotărât ca, până în 2020,
să reducă cu 20 % nivelul emisiilor de gaze cu efect de seră în
sectoarele care nu fac parte din schema ETS, dar se preconizează că
va rata acest obiectiv la o diferență de 23 de puncte procentuale. În
plus, se preconizează că emisiile înregistrate în 2013 vor depăși
cu 1 % obiectivul pentru 2013 stabilit în Decizia privind partajarea
eforturilor. Aproximativ 70 % din emisiile legate de transport sunt legate de
exporturile de carburanți, ca urmare, printre altele, a unor accize foarte
reduse la carburanți. Includerea exportului de carburanți pe lista
provocărilor majore din cadrul celui de al doilea Plan național de acțiune
privind schimbările climatice, adoptat în mai 2013, reprezintă un pas
înainte. Cu toate acestea, sunt necesare măsuri mai specifice
suplimentare, pe termen lung, pentru soluționarea acestui aspect. Taxele
de mediu au reprezentat 2,4 % din PIB în 2012, față de 3,1 % din
PIB, în 2004. Această scădere este cauzată, în special, de
reducerea veniturilor fiscale din sectorul energetic, influențată de
absența indexării taxelor din acest domeniu. Taxele de transport, cu
excepția carburanților, au reprezentat 0,2 % din PIB în 2012.
Accizele la carburanții utilizați pentru transport sunt ridicate,
reprezentând 2,2 % din PIB, în ciuda tratamentului fiscal preferențial
pentru consumul de motorină, îndeosebi din cauza turismului având ca
obiect alimentarea cu carburanți. În contextul în care ponderea taxelor de
mediu în totalul veniturilor obținute din impozite este sub medie,
elaborarea taxelor de mediu din Luxemburg poate fi îmbunătățită,
mai ales prin majorarea taxelor aplicate produselor energetice pentru
transport. (16)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat o analiză cuprinzătoare a politicii economice a
Luxemburgului și a evaluat Programul de stabilitate și Programul național
de reformă al acestei țări. Comisia a ținut seama nu numai
de relevanța acestora pentru o politică bugetară și
socioeconomică sustenabilă în Luxemburg, ci și de conformitatea
acestora cu normele și orientările UE, având în vedere necesitatea de
a consolida guvernanța economică globală a Uniunii Europene prin
oferirea unei contribuții a UE la deciziile naționale viitoare.
Recomandările sale formulate în cadrul Semestrului
european se reflectă în recomandările 1 - 5 de mai jos. (17)
Prin prisma acestei evaluări, Consiliul a
examinat Programul de stabilitate al Luxemburgului, iar avizul său[9] se reflectă
îndeosebi în recomandarea 1 de mai jos. (18)
În contextul semestrului european, Comisia a
efectuat, de asemenea, o analiză a politicii economice a zonei euro în ansamblul
său. Pe baza acestei analize, Consiliul a formulat recomandări
specifice adresate statelor membre a căror monedă este euro.
Luxemburgul ar trebui să vegheze, în același timp, la punerea în
aplicare integrală și în timp util a acestor recomandări, RECOMANDĂ ca Luxemburgul să
ia măsuri în perioada 2014-2015 astfel încât: 1. Să își mențină
o poziție bugetară solidă în 2014; să își consolideze
în mod semnificativ strategia bugetară în 2015, pentru a asigura
îndeplinirea obiectivului pe termen mediu și să mențină
ulterior nivelul obiectivului pe termen mediu, în vederea protejării
sustenabilității pe termen lung a finanțelor publice, luând în
considerare, în special, vulnerabilitățile implicite legate de
îmbătrânirea populației. Să consolideze guvernanța bugetară
prin accelerarea procesului de adoptare a unui cadru bugetar pe termen mediu,
care să acopere administrația publică și să
includă plafoane multianuale de cheltuieli, precum și prin
instituirea monitorizării independente a normelor bugetare. Să
lărgească în continuare baza de impozitare, în special componenta
consum. 2. În scopul asigurării
sustenabilității fiscale, să diminueze cheltuielile legate de
îmbătrânirea populației prin asigurarea unui sistem de îngrijire pe
termen lung la costuri cât mai scăzute, să continue reforma pensiilor
în vederea majorării vârstei de pensionare efective, inclusiv prin
limitarea regimurilor de pensionare anticipată și corelarea vârstei
legale de pensionare cu speranța de viață. Să își
intensifice eforturile pentru a spori rata de activitate a lucrătorilor
mai în vârstă, inclusiv prin îmbunătățirea capacității
de inserție profesională a acestora prin învățarea pe tot
parcursul vieții. 3. Să accelereze procesul
de adoptare a unor măsuri structurale, în consultare cu partenerii sociali
și în conformitate cu practicile naționale, pentru a reforma sistemul
de indexare a salariilor, în vederea îmbunătățirii gradului de
adaptare a salariilor la evoluțiile în materie de productivitate, în
special la nivel sectorial. Să urmărească diversificarea
structurii economiei, inclusiv prin favorizarea investițiilor private în
cercetare și prin dezvoltarea, în continuare, a cooperării dintre
instituțiile de cercetare publice și întreprinderi. 4. Să continue eforturile
de reducere a ratei șomajului în rândul tinerilor cu un nivel scăzut
de calificare, care provin din familiile de migranți și care sunt în
căutarea unui loc de muncă, printr-o strategie coerentă,
inclusiv prin îmbunătățirea, în continuare, a elaborării și
a monitorizării politicilor active în domeniul pieței forței de
muncă, prin abordarea necorelării competențelor și prin
reducerea factorilor financiari care descurajează munca. În acest scop,
să accelereze punerea în aplicare a reformei învățământului
general și învățământului profesional și tehnic pentru
a adapta mai bine competențele tinerilor la cererea de forță de
muncă. 5. Să
dezvolte un cadru cuprinzător și să adopte măsuri concrete
pentru a-și îndeplini obiectivele pentru 2020 privind reducerea emisiilor
de gaze cu efect de seră provenite din activitățile care nu fac
obiectul schemei ETS, în special prin impozitarea produselor energetice pentru
transport. Adoptată la Bruxelles, Pentru
Consiliu, Președintele [1] JO L 209, 2.8.1997, p. 1. [2] COM(2014) 417 final. [3] P7_TA(2014)0128 și P7_TA(2014)0129. [4] JO L 140, 27.5.2013, p.11. [5] C(2013) 8006 final [6] COM(2013) 800 final. [7] COM(2013) 790 final. [8] SWD(2014) 84 final. [9] Emis în temeiul articolului 5 alineatul (2) din
Regulamentul (CE) nr. 1466/97 al Consiliului.