EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02018R0848-20201114
Regulation (EU) 2018/848 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2018 on organic production and labelling of organic products and repealing Council Regulation (EC) No 834/2007
Consolidated text: Regulamentul (UE) 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului
Regulamentul (UE) 2018/848 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2018 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului
02018R0848 — RO — 14.11.2020 — 001.002
Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.
REGULAMENTUL (UE) 2018/848 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 30 mai 2018 (JO L 150 14.6.2018, p. 1) |
Astfel cum a fost modificat prin:
|
|
Jurnalul Oficial |
||
NR. |
Pagina |
Data |
||
REGULAMENTUL (UE) 2020/1693 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 11 noiembrie 2020 |
L 381 |
1 |
13.11.2020 |
Rectificat prin:
REGULAMENTUL (UE) 2018/848 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 30 mai 2018
privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului
CAPITOLUL I
OBIECT, DOMENIU DE APLICARE ȘI DEFINIȚII
Articolul 1
Obiect
Prezentul regulament stabilește principiile producției ecologice și instituie normele privind producția ecologică, certificarea aferentă și utilizarea indicațiilor referitoare la producția ecologică în etichetare și în publicitate, precum și normele privind controalele suplimentare celor prevăzute în Regulamentul (UE) 2017/625.
Articolul 2
Domeniu de aplicare
Prezentul regulament se aplică următoarelor produse de origine agricolă, inclusiv celor provenite din acvacultură și apicultură, enumerate în anexa I la TFUE și produselor derivate din produsele respective, atunci când acestea sunt sau se intenționează ca acestea să fie produse, pregătite, etichetate, distribuite, introduse pe piață, importate în ori exportate din Uniune:
produse agricole vii sau neprelucrate, inclusiv semințe și alte materiale de reproducere a plantelor;
produse agricole prelucrate pentru utilizare ca alimente;
hrană pentru animale.
Prezentul regulament se aplică de asemenea și anumitor alte produse strâns legate de agricultură, enumerate în anexa I la prezentul regulament, care sunt sau cu privire la care se intenționează să fie produse, pregătite, etichetate, distribuite, introduse pe piață, importate în Uniune sau exportate din Uniune.
Statele membre pot aplica norme naționale sau, în absența acestora, standarde private privind producerea, etichetarea și controlul produselor provenite din operațiuni de alimentație colectivă. Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică nu se utilizează la etichetarea, prezentarea sau publicitatea unor astfel de produse și nu se utilizează în publicitatea unității de alimentație colectivă.
Articolul 3
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
„producție ecologică” înseamnă utilizarea, inclusiv pe durata perioadei de conversie menționate la articolul 10, a unor metode de producție conforme cu prezentul regulament, în toate etapele producției, pregătirii și distribuției;
„produs ecologic” înseamnă un produs care provine din producția ecologică, altul decât un produs obținut în timpul perioadei de conversie menționate la articolul 10. Produsele obținute din vânatul sau pescuitul animalelor sălbatice nu sunt considerate produse ecologice;
„materie primă agricolă” înseamnă un produs agricol care nu a fost supus niciunei operațiuni de conservare sau prelucrare;
„măsuri preventive” înseamnă măsuri care trebuie luate de către operatori în fiecare etapă a producției, pregătirii și distribuției pentru a asigura conservarea biodiversității și calitatea solului, măsuri pentru prevenirea și controlul dăunătorilor și bolilor și măsuri care urmează să fie luate pentru prevenirea efectelor negative asupra mediului, a sănătății animalelor și a sănătății plantelor;
„măsuri de precauție” înseamnă măsuri care trebuie luate de operatori în fiecare etapă a producției, pregătirii și distribuției pentru a evita contaminarea cu produse sau substanțe care nu sunt autorizate pentru utilizare în producția ecologică în conformitate cu prezentul regulament și pentru a evita amestecarea produselor ecologice cu produse neecologice;
„conversie” înseamnă tranziția de la producția neecologică la producția ecologică într-o anumită perioadă de timp, pe parcursul căreia se aplică dispozițiile prezentului regulament privind producția ecologică;
„produs în conversie” înseamnă un produs obținut în perioada de conversie menționate la articolul 10;
„exploatație” înseamnă toate unitățile de producție care funcționează cu management unic pentru producerea de produse vii sau neprelucrate de origine agricolă, inclusiv produse provenite din acvacultură și apicultură, astfel cum sunt menționate la articolul 2 alineatul (1) litera (a) și/sau produsele enumerate în anexa I altele decât uleiurile esențiale și drojdia;
„unitate de producție” înseamnă toate activele unei exploatații, precum spațiile de producție primară, parcelele agricole, pășunile, suprafețele în aer liber, clădirile pentru efectivele de animale sau părți ale acestor clădiri, stupii, iazurile, sistemele și locurile de reținere pentru alge sau animale de acvacultură, unitățile de creștere, concesiunile de țărm sau de platformă continentală, precum și spațiile de stocare pentru culturi, pentru produse agricole vegetale, produse din alge, produse animale, materii prime și pentru orice alte elemente de bază relevante gestionate astfel cum sunt descrise la punctul 10, 11 sau 12;
„unitate de producție ecologică” înseamnă o unitate de producție care, cu excepția duratei perioadei de conversie menționate la articolul 10, este gestionată în conformitate cu cerințele aplicabile producției ecologice;
„unitate de producție în conversie” înseamnă o unitate de producție care, pe durata perioadei de conversie menționate la articolul 10, este gestionată în conformitate cu cerințele aplicabile producției ecologice; aceasta poate fi formată din parcele agricole sau alte active pentru care perioada de conversie menționată la articolul 10 începe la diferite momente în timp;
„unitate de producție neecologică” înseamnă o unitate de producție care nu este gestionată în conformitate cu cerințele aplicabile producției ecologice;
„operator” înseamnă persoana fizică sau juridică responsabilă cu garantarea respectării prezentului regulament în toate etapele producției, pregătirii și distribuției aflate sub controlul persoanei respective;
„fermier” înseamnă o persoană fizică sau juridică sau un grup de persoane fizice sau juridice, indiferent de statutul juridic al grupului respectiv și al membrilor săi în temeiul dreptul intern, care desfășoară o activitate agricolă;
„suprafață agricolă” înseamnă suprafața agricolă astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 1307/2013;
„plante” înseamnă plante astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009;
„material de reproducere a plantelor” înseamnă plante și părți de plante, inclusiv semințe, în orice stadiu de creștere, care sunt capabile și destinate să producă plante întregi;
„material eterogen ecologic” înseamnă un grup de plante dintr-un singur taxon botanic, de cel mai jos rang cunoscut, care:
prezintă caracteristici fenotipice comune;
este caracterizat de un nivel ridicat de diversitate genetică și fenotipică între diferitele unități reproductive, astfel încât grupul de plante respectiv este reprezentat de material în ansamblu, și nu de un mic număr de unități;
nu este un soi în sensul articolului 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 al Consiliului ( 2 );
nu este un amestec de soiuri; și
a fost produs în conformitate cu prezentul regulament;
„soi ecologic adecvat producției ecologice” înseamnă un soi, astfel cum este definit la articolul 5 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2100/94, care:
este caracterizat de un nivel ridicat de diversitate genetică și fenotipică între diferitele unități reproductive;
a rezultat în urma unor activități de ameliorare ecologice menționate în partea I punctul 1.8.4 din anexa II la prezentul regulament;
„plantă-mamă” înseamnă o plantă identificată de la care se prelevează materiale de reproducere a plantelor pentru reproducerea de noi plante;
„generație” înseamnă un grup de plante care reprezintă o etapă unică din descendența plantelor;
„producție vegetală” înseamnă producția de produse agricole vegetale, inclusiv recoltarea în scop comercial a produselor vegetale spontane;
„produse vegetale” înseamnă produse vegetale astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul 6 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009;
„dăunător” înseamnă un organism dăunător astfel cum este definit la articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/2031 al Parlamentului European și al Consiliului ( 3 );
„preparate biodinamice” înseamnă amestecuri utilizate în mod tradițional în agricultura biodinamică;
„produse de protecție a plantelor” înseamnă produsele menționate la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009;
„producție animalieră” înseamnă producția de animale terestre domestice sau domesticite, inclusiv de insecte;
„verandă” înseamnă o structură adițională, în aer liber, a unei clădiri destinate păsărilor de curte, cu acoperiș, neizolată, latura cea mai lungă fiind echipată de obicei cu garduri din sârmă sau din plasă, cu climă exterioară, iluminare naturală și, dacă este necesar, artificială și o podea cu material de litieră;
„puicuțe” înseamnă animale tinere din specia Gallus gallus, care au o vârstă mai mică de 18 săptămâni;
„găini ouătoare” înseamnă animale din specia Gallus gallus destinate producției de ouă pentru consum și care au o vârstă de cel puțin 18 săptămâni;
„suprafață utilizabilă” înseamnă o suprafață utilizabilă astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (2) litera (d) din Directiva 1999/74/CE a Consiliului ( 4 );
„acvacultură” înseamnă acvacultura astfel cum este definită la articolul 4 alineatul (1) punctul 25 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului ( 5 );
„produse de acvacultură” înseamnă produse de acvacultură astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) punctul 34 din Regulamentul (UE) nr. 1380/2013;
„instalație pentru acvacultură cu sistem închis de recirculare” înseamnă o instalație pe uscat sau pe o navă în care acvacultura se realizează într-un mediu închis, implicând recircularea apei și depinzând de o alimentare externă permanentă cu energie în vederea stabilizării mediului pentru animalele de acvacultură;
„energie din surse regenerabile” înseamnă energie din surse regenerabile de alt tip decât fosile, precum energia eoliană, solară, geotermală, energia valurilor, energia mareelor, energia hidraulică, gazul de depozit, gazul provenit din stațiile de epurare a apei și biogazele;
„incubator” înseamnă un loc de ameliorare, de incubare și de creștere, în cursul primelor stadii de viață, pentru animalele de acvacultură, în special pești cu înotătoare și crustacee;
„pepinieră” înseamnă un loc în care se aplică un sistem de producție de acvacultură intermediar între incubator și stadiile de creștere. Stadiul de pepinieră se încheie în prima treime a ciclului de producție, cu excepția speciilor care trec printr-o serie de procese metabolice asociate migrației din apă dulce în apă sărată (smoltification);
„poluarea apei” înseamnă poluare, astfel cum este definită la articolul 2 punctul 33 din Directiva 2000/60/CE și la articolul 3 punctul 8 din Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 6 ), în apele cărora li se aplică fiecare dintre cele două directive menționate;
„policultură” înseamnă creșterea în acvacultură a două sau mai multe specii, de obicei aparținând unor niveluri trofice diferite, în aceeași unitate de cultură;
„ciclu de producție” înseamnă ciclul de viață al unui animal de acvacultură sau al unei alge de la stadiul incipient de viață (al ouălor fertilizate în cazul animalelor de acvacultură) până la recoltare;
„specii crescute la nivel local” înseamnă specii de acvacultură care nu sunt nici specii exotice, nici specii absente la nivel local, în sensul articolului 3 punctul 6 și, respectiv, 7 din Regulamentul (CE) nr. 708/2007 al Consiliului ( 7 ), precum și speciile enumerate în anexa IV la regulamentul respectiv;
„tratament veterinar” înseamnă toate etapele unui tratament curativ sau preventiv împotriva apariției unei boli specifice;
„medicament veterinare” înseamnă un medicament veterinar astfel cum este definit la articolul 1 punctul 2 din Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 8 );
„pregătire” înseamnă operațiunile de conservare sau de prelucrare a produselor ecologice ori în conversie sau orice altă operațiune efectuată asupra unui produs neprelucrat, fără modificarea produsului inițial, cum ar fi sacrificarea, tranșarea, curățarea ori măcinarea, precum și ambalarea, etichetarea sau modificările în ceea ce privește etichetarea referitoare la producția ecologică;
„alimente” înseamnă alimente astfel cum sunt definite la articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului ( 9 );
„hrană pentru animale” înseamnă hrană pentru animale astfel cum este definită la articolul 3 punctul 4 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002;
„materii prime pentru hrana pentru animale” înseamnă materii prime pentru furaje astfel cum sunt definite la articolul 3 alineatul (2) litera (g) din Regulamentul (CE) nr. 767/2009 al Parlamentului European și al Consiliului ( 10 );
„introducere pe piață” înseamnă introducerea pe piață, astfel cum este definită la articolul 3 punctul 8 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002;
„trasabilitate” înseamnă capacitatea de a depista și a urmări alimente, hrana pentru animale sau orice produs menționat la articolul 2 alineatul (1) sau orice substanță destinată sau prevăzută a fi încorporată într-un aliment sau în hrana pentru animale sau în orice produs menționat la articolul 2 alineatul (1), pe parcursul tuturor etapelor producției, pregătirii și distribuției;
„etapă a producției, pregătirii și distribuției” înseamnă orice etapă, începând cu producția primară a unui produs ecologic, continuând cu depozitarea, prelucrarea, transportul și vânzarea sau furnizarea către consumatorul final, inclusiv, după caz, etichetarea, publicitatea, importul, exportul și activitățile de subcontractare;
„ingredient” înseamnă un ingredient astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011 sau, în cazul altor produse decât alimentele, orice substanță sau produs utilizat în producerea sau pregătirea produselor, care este încă prezent în produsul finit, chiar și sub formă modificată;
„etichetare” înseamnă orice mențiune, indicație, marcă de fabrică sau de comerț, imagine sau simbol legat de un produs care este aplicat pe orice ambalaj, document, anunț, etichetă, inel sau manșetă care însoțește sau menționează produsul respectiv;
„publicitate” înseamnă orice prezentare a unor produse adresată publicului, prin orice alte mijloace decât o etichetă, care are scopul sau este susceptibilă de a influența și de a forma atitudinea, convingerile și comportamentele, cu scopul de a promova direct sau indirect vânzarea de produse;
„autorități competente” înseamnă autorități competente astfel cum sunt definite la articolul 3 punctul 3 din Regulamentul (UE) 2017/625;
„autoritate de control” înseamnă o autoritate de control ecologic astfel cum este definită la articolul 3 punctul 4 din Regulamentul (UE) 2017/625 sau o autoritate recunoscută de Comisie, sau de o țară terță recunoscută de Comisie, în vederea efectuării de controale în țări terțe în scopul importului de produse ecologice sau în conversie în Uniune;
„organism de control” înseamnă un organism delegat astfel cum este definit la articolul 3 punctul 5 din Regulamentul (UE) 2017/625 sau un organism recunoscut de Comisie, sau de o țară terță recunoscută de Comisie, în vederea efectuării de controale în țările terțe în scopul importului de produse ecologice sau de produse în conversie în Uniune;
„nerespectare” înseamnă nerespectarea prezentului regulament sau nerespectarea actelor delegate sau a actelor de punere în aplicare adoptate în conformitate cu prezentul regulament;
„organism modificat genetic” sau „OMG” înseamnă un organism modificat genetic astfel cum este definit la articolul 2 punctul 2 din Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului ( 11 ), care nu este obținut prin tehnicile de modificare genetică enumerate în anexa I.B la directiva menționată;
„obținut din OMG-uri” înseamnă derivat, integral sau parțial, din OMG-uri, dar care nu conține sau nu constă în OMG-uri;
„obținut prin OMG-uri” înseamnă derivat prin proceduri în care ultimul organism viu din procesul de producție este un OMG, dar care nu conține sau nu constă în OMG-uri și nici nu este obținut din OMG-uri;
„aditiv alimentar” înseamnă un aditiv alimentar astfel cum este definit la articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului ( 12 );
„aditivi pentru hrana animalelor” înseamnă aditivi pentru hrana animalelor astfel cum sunt definiți la articolul 2 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului ( 13 );
„nanomaterial fabricat” înseamnă un nanomaterial fabricat astfel cum este definit la articolul 3 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul (UE) 2015/2283 al Parlamentului European și al Consiliului ( 14 );
„echivalență” înseamnă îndeplinirea acelorași obiective și principii prin aplicarea unor norme care garantează același nivel de asigurare a respectării;
„adjuvant tehnologic” înseamnă un adjuvant tehnologic astfel cum este definit la articolul 3 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 pentru alimente și la articolul 2 alineatul (2) litera (h) din Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 pentru hrana pentru animale;
„enzimă alimentară” înseamnă o enzimă alimentară astfel cum este definită la articolul 3 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 1332/2008 al Parlamentului European și al Consiliului ( 15 );
„radiație ionizantă” înseamnă radiația ionizantă astfel cum este definită la articolul 4 punctul 46 din Directiva 2013/59/Euratom a Consiliului ( 16 );
„aliment preambalat” înseamnă un produs alimentar preambalat astfel cum este definit la articolul 2 alineatul (2) litera (e) din Regulamentul (UE) nr. 1169/2011;
„adăpost pentru păsări de curte” înseamnă o clădire fixă sau mobilă pentru adăpostirea efectivelor de păsări de curte, care include toate suprafețele acoperite de plafoane, inclusiv o verandă; adăpostul poate fi împărțit în mai multe compartimente separate, fiecare adăpostind un singur efectiv;
„cultivare de culturi legată de soluri” înseamnă producerea în soluri vii sau în soluri amestecate ori fertilizate cu materiale și produse permise în producția ecologică, în contact cu subsolul și roca de bază;
„produse neprelucrate” înseamnă produse neprelucrate astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (n) din Regulamentul (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului ( 17 ), indiferent de operațiunile de ambalare sau de etichetare;
„produse prelucrate” înseamnă produse prelucrate astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) litera (o) din Regulamentul (CE) nr. 852/2004, indiferent de operațiunile de ambalare sau de etichetare;
„prelucrare” înseamnă prelucrare astfel cum este definită la articolul 2 alineatul (1) litera (m) din Regulamentul (CE) nr. 852/2004; aceasta include utilizarea substanțelor menționate la articolele 24 și 25 din prezentul regulament, dar nu include operațiunile de ambalare sau de etichetare;
„integritate a produselor ecologice sau în conversie” înseamnă că produsul nu prezintă neconformități care:
în orice etapă a producției, pregătirii și distribuției, afectează caracteristicile produsului care îl califică drept ecologic sau, respectiv, în conversie; sau
sunt repetitive sau intenționate;
„țarc” înseamnă o incintă care include o parte în care animalelor li se asigură protecție împotriva condițiilor meteorologice nefavorabile.
CAPITOLUL II
OBIECTIVELE ȘI PRINCIPIILE PRODUCȚIEI ECOLOGICE
Articolul 4
Obiective
Producția ecologică urmărește atingerea următoarelor obiective generale:
aducerea unei contribuții la protecția mediului și a climei;
menținerea fertilității pe termen lung a solurilor;
aducerea unei contribuții la un înalt nivel de biodiversitate;
aducerea unei contribuții semnificative la un mediu netoxic;
aducerea unei contribuții la standarde înalte de bunăstare a animalelor și, în special, satisfacerea nevoilor comportamentale ale animalelor specifice speciilor;
încurajarea circuitelor scurte de distribuție și a producției locale în diferitele regiuni ale Uniunii;
încurajarea conservării raselor de animale rare și/sau a populațiilor locale în pericol de dispariție;
aducerea unei contribuții la dezvoltarea ofertei de materiale genetice vegetale adaptate la nevoile și obiectivele specifice agriculturii ecologice;
aducerea unei contribuții la un înalt nivel de biodiversitate, cu precădere prin utilizarea de materiale genetice vegetale diverse, cum ar fi materiale eterogene ecologice și soiuri ecologice adecvate producției ecologice;
promovarea dezvoltării activităților de ameliorare a plantelor ecologice pentru a contribui la perspectivele economice favorabile ale sectorului ecologic.
Articolul 5
Principii generale
Producția ecologică este un sistem de gestionare durabilă bazat pe următoarele principii generale:
respectarea sistemelor și a ciclurilor naturii și susținerea și îmbunătățirea stării solului, a apei și a aerului, a sănătății plantelor și animalelor și a echilibrului dintre ele;
menținerea elementelor peisajului natural, precum siturile de patrimoniu natural;
utilizarea responsabilă a energiei și a resurselor naturale, precum apa, solul, materia organică și aerul;
producerea unei varietăți extinse de alimente de înaltă calitate și de alte produse agricole și de acvacultură care răspund cererii consumatorilor pentru bunuri care sunt produse prin utilizarea unor procese care nu dăunează mediului, sănătății umane, sănătății plantelor sau sănătății și bunăstării animalelor;
asigurarea integrității producției ecologice în toate etapele producției, pregătirii și distribuției alimentelor și a hranei pentru animale;
proiectarea și gestionarea adecvată a proceselor biologice, pe baza unor sisteme ecologice care utilizează resurse naturale interne sistemului de gestionare, prin metode care:
utilizează organisme vii și metode de producție mecanice;
practică cultivarea de culturi legată de soluri și producția animalieră legată de terenuri sau practică acvacultura cu respectarea principiului exploatării durabile a resurselor acvatice;
exclud utilizarea OMG-urilor și a produselor obținute din OMG-uri și a produselor obținute prin OMG-uri, altele decât medicamentele veterinare;
se bazează pe evaluarea riscurilor și pe utilizarea de măsuri de precauție și preventive, după caz;
limitarea utilizării de factori de producție externi; în cazul în care sunt necesari factori de producție externi sau nu există practicile și metodele de gestionare adecvate menționate la litera (f), respectivii factori de producție externi se limitează la:
factori proveniți din producția ecologică; în cazul materialului de reproducere a plantelor, ar trebui să se acorde prioritate varietăților selectate pentru capacitatea lor de a răspunde nevoilor și obiectivelor specifice ale agriculturii ecologice;
substanțe naturale sau substanțe derivate în mod natural;
îngrășăminte minerale cu solubilitate scăzută;
adaptarea procesului de producție, după caz și în cadrul instituit prin prezentul regulament, pentru a ține seama de statutul sanitar, de diferențele regionale privind echilibrul ecologic și condițiile climatice și locale, de etapele de dezvoltare și de practicile specifice de creștere a animalelor;
excluderea din întregul lanț alimentar ecologic a clonării animalelor, a creșterii de animale cu poliploidie indusă artificial și a radiațiilor ionizante;
respectarea unui nivel înalt de bunăstare a animalelor, respectând nevoile specifice ale speciilor.
Articolul 6
Principii specifice aplicabile activităților agricole și acvaculturii
În ceea ce privește activitățile agricole și acvacultura, producția ecologică se bazează în special pe următoarele principii specifice:
menținerea și îmbunătățirea vieții solului și a fertilității naturale a solului, a stabilității solului, a capacității solului de a reține apa și a biodiversității acestuia, prevenirea și combaterea pierderii materiei organice din sol, a tasării și a eroziunii solului, precum și hrănirea plantelor în principal prin ecosistemul solului;
limitarea la minimum a utilizării resurselor neregenerabile și a factorilor de producție externi;
reciclarea deșeurilor și a produselor secundare de origine vegetală și animalieră, prin utilizarea lor ca factori de producție în producția vegetală și animalieră;
menținerea sănătății plantelor prin măsuri preventive, în special prin selectarea de specii, soiuri sau materiale eterogene adecvate, rezistente la dăunători și la boli, prin rotația corespunzătoare a culturilor, prin metode mecanice și fizice și prin protecția dușmanilor naturali ai dăunătorilor;
utilizarea semințelor și animalelor care au un grad ridicat de diversitate genetică, rezistență la boli și longevitate;
selecționarea soiurilor de plante ținând seama de particularitățile sistemelor specifice de producție ecologică, punând accentul pe performanța agronomică, pe rezistența împotriva bolilor, pe adaptarea la diversele condiții pedoclimatice locale și pe respectarea barierelor încrucișării naturale;
utilizarea materialelor ecologice de reproducere a plantelor, cum ar fi materialele de reproducere a plantelor din materialele eterogene ecologice și din soiuri ecologice adecvate producției ecologice;
producția de soiuri ecologice prin capacitatea de reproducere naturală și axarea pe limitarea între barierele încrucișării naturale;
fără a aduce atingere articolului 14 din Regulamentul (CE) nr. 2100/94 și nici drepturilor naționale de protecție a soiurilor de plante acordate în temeiul dreptului intern al statelor membre, posibilitatea ca fermierii să utilizeze materiale de reproducere a plantelor obținute în propriile ferme pentru a promova resurse genetice adaptate la condițiile speciale ale producției ecologice;
selecționarea raselor de animale ținând seama de un grad înalt de diversitate genetică, de capacitatea animalelor de a se adapta la condițiile locale, de valoarea de ameliorare a acestora, de longevitatea acestora, de vitalitatea acestora și de rezistența acestora la boli și probleme de sănătate;
practicarea producției animaliere adaptate zonei și tipului de teren;
aplicarea unor practici de creștere a animalelor care stimulează sistemul imunitar și întăresc apărarea naturală împotriva bolilor, inclusiv exerciții periodice și accesul la zone în aer liber și pășuni;
hrănirea efectivelor de animale cu hrană pentru animale ecologică alcătuită din ingrediente agricole rezultate din producția ecologică și din substanțe neagricole naturale;
producerea de produse ecologice de origine animală provenite de la animale care au fost crescute în exploatații ecologice pe parcursul întregii vieți, de la naștere sau ecloziune;
menținerea sănătății mediului acvatic și a calității ecosistemelor acvatice și terestre înconjurătoare;
hrănirea organismelor acvatice cu hrană pentru animale obținută prin exploatarea durabilă a resurselor acvatice vii în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 sau cu hrană pentru animale ecologică formată din ingrediente agricole rezultate din producția ecologică, inclusiv prin acvacultură ecologică, și din substanțe neagricole naturale;
evitarea oricărei puneri în pericol a speciilor care prezintă interes de conservare, care ar putea decurge din producția ecologică.
Articolul 7
Principii specifice aplicabile prelucrării alimentelor ecologice
Producția de alimente ecologice prelucrate se bazează, în special, pe următoarele principii specifice:
producția de alimente ecologice din ingrediente agricole ecologice;
restricționarea utilizării aditivilor alimentari, a ingredientelor neecologice cu funcții preponderent tehnologice și organoleptice, precum și a micronutrienților și a adjuvanților tehnologici, astfel încât aceste elemente să fie utilizate în cea mai mică măsură și doar în cazuri de nevoie tehnologică esențială sau în scopuri nutriționale speciale;
excluderea substanțelor și a metodelor de prelucrare ce ar putea induce în eroare în privința adevăratei naturi a produsului;
prelucrarea atentă a alimentelor ecologice, de preferință prin metode biologice, mecanice și fizice;
excluderea alimentelor care conțin sau sunt alcătuite din nanomateriale fabricate.
Articolul 8
Principii specifice aplicabile prelucrării hranei ecologice pentru animale
Producția de hrană ecologică pentru animale prelucrată se bazează, în special, pe următoarele principii specifice:
producția de hrană ecologică pentru animale din materii prime ecologice pentru hrana pentru animale;
restricționarea utilizării aditivilor pentru hrana animalelor și a adjuvanților tehnologici, astfel încât aceștia să fie utilizați în cea mai mică măsură și doar în cazul unor nevoi tehnologice sau zootehnice esențiale sau în scopuri nutriționale speciale;
excluderea substanțelor și a metodelor de prelucrare ce ar putea induce în eroare în privința adevăratei naturi a produsului;
prelucrarea atentă a hranei pentru animale ecologice, de preferință prin metode biologice, mecanice și fizice.
CAPITOLUL III
NORME DE PRODUCȚIE
Articolul 9
Norme de producție generale
Următoarele produse și substanțe menționate la articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 sunt permise pentru utilizare în producția ecologică, cu condiția să fie autorizate în conformitate cu regulamentul menționat:
agenți fitoprotectori, agenți sinergici și coformulanți drept componente ale produselor de protecție a plantelor;
adjuvanții destinați amestecării cu produse de protecție a plantelor.
Utilizarea în producția ecologică a produselor și substanțelor destinate altor scopuri care nu fac obiectul prezentului regulament este permisă cu condiția respectării principiilor stabilite în capitolul II.
În pofida alineatului (2), o exploatație poate fi împărțită în mod clar și efectiv în unități de producție separate pentru producția ecologică, în conversie și producția neecologică, cu condiția ca, pentru unitățile de producție neecologică:
în ceea ce privește efectivele de animale, să fie implicate specii diferite;
în ceea ce privește plantele, să fie implicate varietăți diferite care să poată fi ușor diferențiate.
În ceea ce privește algele și animalele de acvacultură, pot fi implicate aceleași specii, cu condiția să existe o separare clară și efectivă între locurile sau unitățile de producție.
În astfel de cazuri:
fermierul notifică autoritatea competentă sau, după caz, autoritatea de control sau organismul de control, cu cel puțin 48 de ore în avans, cu privire la începerea recoltării fiecăruia dintre produsele în cauză;
la încheierea recoltării, fermierul informează autoritatea competentă sau, după caz, autoritatea de control sau organismul de control cu privire la cantitățile exacte recoltate din unitățile în cauză și cu privire la măsurile luate pentru separarea produselor;
planul de conversie și măsurile care urmează să fie luate pentru asigurarea separării efective și clare trebuie să fie confirmate de autoritatea competentă sau, după caz, de autoritatea de control ori de organismul de control, în fiecare an după începerea aplicării planului de conversie.
Atunci când, în cazurile menționate la alineatele (7), (8) și (9), nu toate unitățile de producție ale unei exploatații sunt gestionate în temeiul normelor privind producția ecologică, operatorii:
păstrează produsele utilizate pentru unitățile de producție ecologică și în conversie separat de cele utilizate pentru unitățile de producție neecologică;
păstrează produsele provenite din unitățile de producție ecologică, din cele de producție în conversie și din cele de producție neecologică separat unele de altele;
țin registre adecvate pentru a demonstra separarea efectivă a unităților de producție și a produselor.
Articolul 10
Conversia
Nicio perioadă anterioară nu poate fi recunoscută retroactiv ca făcând parte din perioada de conversie, cu excepția cazului în care:
parcelele agricole ale operatorului au făcut obiectul unor măsuri definite într-un program pus în aplicare în temeiul Regulamentului (UE) nr. 1305/2013 în vederea asigurării că pe parcelele agricole respective nu au fost utilizate alte produse sau substanțe decât cele autorizate pentru producția ecologică; sau
operatorul poate aduce probe că parcelele agricole sunt zone naturale sau agricole și că, pe o perioadă de cel puțin trei ani, nu au fost tratate cu produse sau substanțe neautorizate pentru utilizarea în producția ecologică.
Cu toate acestea, următoarele produse obținute în timpul perioadei de conversie și în conformitate cu alineatul (1) pot fi comercializate ca produse în conversie:
materiale de reproducere a plantelor, cu condiția să se fi respectat o perioadă de conversie de cel puțin 12 luni;
produse alimentare de origine vegetală și produsele destinate hranei de origine vegetală, cu condiția ca produsul să conțină numai un singur ingredient provenit din culturi agricole și să se fi respectat o perioadă de conversie de cel puțin 12 luni înainte de recoltare.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 11
Interzicerea utilizării OMG-urilor
Articolul 12
Norme privind producția vegetală
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a:
punctelor 1.3 și 1.4 din anexa II partea I în ceea ce privește derogările;
punctului 1.8.5 din anexa II partea I în ceea ce privește utilizarea materialului de reproducere a plantelor neecologic sau în conversie;
punctului 1.9.5 din anexa II partea I prin adăugarea unor dispoziții suplimentare referitoare la acordurile dintre operatorii exploatațiilor agricole sau prin modificarea dispozițiilor respective adăugate;
punctului 1.10.1 din anexa II partea I prin adăugarea unor măsuri suplimentare referitoare la gestionarea dăunătorilor și a buruienilor sau prin modificarea acestor măsuri adăugate;
părții I din anexa II fie prin adăugarea unor norme detaliate și practici de cultivare suplimentare pentru anumite plante și produse vegetale, inclusiv norme pentru semințele germinate, fie prin modificarea acestor norme adăugate.
Articolul 13
Dispoziții specifice privind comercializarea materialului de reproducere a plantelor din material eterogen ecologic
Materialul de reproducere a plantelor din material eterogen ecologic menționat la alineatul (1) poate fi comercializat în urma unei notificări referitoare la materialul eterogen ecologic, din partea furnizorului către organismele oficiale competente menționate în Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 68/193/CEE, 98/56/CE, 2002/53/CE, 2002/54/CE, 2002/55/CE, 2002/56/CE, 2002/57/CE, 2008/72/CE și 2008/90/CE, utilizând un dosar care să conțină:
datele de contact ale solicitantului;
specia și denumirea materialului eterogen ecologic;
descrierea principalelor caracteristici agronomice și fenotipice care sunt comune în acest grup de plante, inclusiv metodele de ameliorare, rezultatele testelor privind caracteristicile respective, țara de producție și materialul parental utilizat;
o declarație a solicitantului privind veridicitatea elementelor menționate la literele (a), (b) și (c); și
un eșantion reprezentativ.
Notificarea respectivă se trimite prin scrisoare recomandată sau prin orice alt mijloc de comunicare acceptat de organismele oficiale, cu solicitarea confirmării de primire.
La trei luni de la data indicată pe confirmarea de primire, cu condiția să nu fi fost solicitate informații suplimentare sau să nu fi fost comunicat furnizorului un refuz oficial din motive ce țin de un dosar incomplet ori de nerespectare astfel cum este definită la articolul 3 punctul 57, se consideră că organismul oficial responsabil a confirmat notificarea și conținutul acesteia.
După confirmarea expresă sau implicită a notificării, organismul oficial responsabil poate include pe o listă materialul eterogen ecologic notificat. Includerea pe listă menționată se face gratuit pentru furnizor.
Includerea pe listă a oricărui material eterogen ecologic se comunică autorităților competente ale celorlalte state membre și Comisiei.
Un astfel de material eterogen ecologic trebuie să respecte cerințele din actele delegate adoptate în conformitate cu alineatul (3).
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de completare a prezentului regulament prin stabilirea de norme privind producția și comercializarea materialului de reproducere a plantelor din material eterogen ecologic din anumite genuri sau specii, în ceea ce privește:
descrierea materialului eterogen ecologic, inclusiv metodele de ameliorare și de producție relevante și materialul parental utilizat;
cerințele minime de calitate pentru loturile de semințe, inclusiv identitatea, puritatea specifică, capacitatea de germinare și calitatea sanitară;
etichetarea și ambalarea;
informațiile și eșantioanele de producție care trebuie să fie păstrate de operatorii profesioniști;
după caz, întreținerea materialului eterogen ecologic.
Articolul 14
Norme privind producția animalieră
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a:
punctelor 1.3.4.2, 1.3.4.4.2 și 1.3.4.4.3 din anexa II partea II prin reducerea procentajelor în ceea ce privește originea animalelor odată ce s-a constatat disponibilitatea suficientă a animalelor ecologice pe piața Uniunii;
punctului 1.6.6 din anexa II partea II în ceea ce privește limita de azot ecologic aferentă densității totale a efectivelor;
punctului 1.9.6.2 litera (b) din anexa II partea II în ceea ce privește hrănirea coloniilor de albine;
punctului 1.9.6.3 literele (b) și (e) din anexa II partea II în ceea ce privește tratamentele acceptabile pentru dezinfectarea stupinelor și metodele și tratamentele pentru combaterea lui Varroa destructor;
părții II din anexa II fie prin adăugarea unor norme detaliate referitoare la producția animalieră, pentru alte specii decât cele reglementate în partea menționată, la 17 iunie 2018, fie prin modificarea respectivelor norme adăugate, în ceea ce privește:
derogările referitoare la originea animalelor;
alimentația;
practicile de adăpostire și de creștere;
asistența medicală;
bunăstarea animalelor.
Comisia adoptă, după caz, acte de punere în aplicare referitoare la anexa II partea II, prin care stabilește norme privind:
perioada minimă care trebuie respectată pentru hrănirea cu lapte matern a animalelor alăptate, menționată la punctul 1.4.1 litera (g);
densitatea efectivelor și suprafața minimă pentru suprafețele interioare și exterioare, care trebuie respectate în cazul anumitor specii de animale pentru a asigura respectarea nevoilor de dezvoltare, fiziologice și etologice ale animalelor, în conformitate cu punctele 1.6.3, 1.6.4 și 1.7.2;
caracteristicile și cerințele tehnice legate de suprafața minimă pentru suprafețele interioare și exterioare;
caracteristicile și cerințele tehnice legate de clădirile și țarcurile pentru toate speciile de animale, altele decât albinele, pentru a asigura respectarea nevoilor de dezvoltare, fiziologice și etologice ale animalelor, în conformitate cu punctul 1.7.2;
cerințele legate de vegetație și caracteristicile instalațiilor protejate și ale suprafețelor în aer liber.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 15
Norme de producție aplicabile algelor și animalelor de acvacultură
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a:
punctului 3.1.3.3 din anexa II partea III în ceea ce privește hrana pentru animalele de acvacultură carnivore;
punctului 3.1.3.4 din anexa II partea III prin adăugarea unor norme specifice suplimentare privind hrana pentru anumite animale de acvacultură sau prin modificarea acestor norme adăugate;
punctului 3.1.4.2 din anexa II partea III în ceea ce privește tratamentele veterinare pentru animalele de acvacultură;
părții III din anexa II fie prin adăugarea unor condiții suplimentare detaliate în cazul fiecărei specii pentru gestionarea genitorilor, ameliorare și producția de efective tinere, fie prin modificarea acestor condiții detaliate adăugate.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 16
Norme de producție privind alimentele prelucrate
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a:
punctului 1.4 din anexa II partea IV în ceea ce privește măsurile de precauție și măsurile preventive care trebuie luate de operatori;
punctului 2.2.2 din anexa II partea IV în ceea ce privește tipul și compoziția produselor și substanțelor a căror utilizare în alimentele prelucrate este permisă, precum și condițiile în care pot fi folosite;
punctului 2.2.4 din anexa II partea IV în ceea ce privește calcularea procentului de ingrediente agricole menționat la articolul 30 alineatul (5) litera (a) punctul (ii) și litera (b) punctul (i), inclusiv aditivii alimentari autorizați în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică, care sunt considerați ingrediente agricole în sensul unui astfel de calcul.
Actele delegate respective nu includ posibilitatea de a utiliza substanțe aromatizante sau preparate aromatizante care nu sunt nici naturale, în sensul articolului 16 alineatele (2), (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului ( 20 ), și nici ecologice.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 17
Norme de producție privind hrana prelucrată pentru animale
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 18
Norme de producție privind vinul
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a:
punctului 3.2 din anexa II partea VI prin adăugarea unor practici, procese și tratamente enologice suplimentare care sunt interzise sau prin modificarea respectivelor elemente adăugate;
punctului 3.3 din anexa II partea VI.
Articolul 19
Norme de producție privind drojdia utilizată ca aliment sau ca hrană pentru animale
Articolul 20
Absența unor norme de producție specifice pentru anumite specii de animale și specii de animale de acvacultură
Până la adoptarea:
unor norme generale suplimentare pentru alte specii de animale decât cele reglementate la punctul 1.9 din anexa II partea II, în conformitate cu articolul 14 alineatul (2) litera (e);
actelor de punere în aplicare menționate la articolul 14 alineatul (3) pentru specii de animale; sau a
actelor de punere în aplicare menționate la articolul 15 alineatul (3) pentru specii sau grupuri de specii de animale de acvacultură,
un stat membru poate aplica norme de producție detaliate la nivel național pentru anumite specii sau grupuri de specii de animale cu privire la elementele care trebuie să facă obiectul măsurilor menționate la literele (a), (b) și (c), cu condiția ca normele naționale respective să fie în conformitate cu prezentul regulament și să nu interzică, restricționeze sau împiedice introducerea pe piață de produse care au fost produse în afara teritoriului lor și care respectă prezentul regulament.
Articolul 21
Norme de producție pentru produse care nu se încadrează în categoriile de produse menționate la articolele 12-19
Actele delegate respective se bazează pe obiectivele și pe principiile producției ecologice prevăzute în capitolul II și respectă normele de producție generale prevăzute la articolele 9, 10 și 11, precum și normele de producție detaliate existente, prevăzute pentru produse similare în anexa II. Actele delegate stabilesc cerințe privind în mod special tratamente, practici și factori de producție care sunt permise sau interzise sau perioade de conversie pentru produsele în cauză.
În absența normelor de producție detaliate menționate la alineatul (1):
operatorii, în ceea ce privește produsele menționate la alineatul (1), se conformează principiilor prevăzute la articolele 5 și 6 și, mutatis mutandis, principiilor prevăzute la articolul 7, precum și normelor de producție generale prevăzute la articolele 9-11;
în ceea ce privește produsele menționate la alineatul (1), statele membre pot aplica norme de producție detaliate la nivel național cu condiția ca acestea să fie în conformitate cu prezentul regulament și să nu interzică, restricționeze sau împiedice introducerea pe piață de produse care au fost produse în afara teritoriului lor și care respectă prezentul regulament.
Articolul 22
Adoptarea unor norme de producție excepționale
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de completare a prezentului regulament prin stabilirea:
criteriilor de calificare a unei situații drept circumstanță catastrofală generată de un „fenomen climatic nefavorabil”, „boli ale animalelor”, un „incident de mediu”, un „dezastru natural” sau un „eveniment catastrofal”, astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (1) literele (h), (i), (j), (k) și, respectiv, (l) din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, precum și orice situație asemănătoare;
unor norme specifice, inclusiv o posibilă derogare de la prezentul regulament, referitoare la modul în care statele membre trebuie să trateze astfel de circumstanțe catastrofale în cazul în care decid să aplice prezentul articol; și
norme specifice privind monitorizarea și raportarea în astfel de cazuri.
Aceste criterii și norme fac obiectul principiilor producției ecologice stabilite în capitolul II.
Articolul 23
Colectarea, ambalarea, transportul și depozitarea
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a:
secțiunii 2 din anexa III;
secțiunilor 3, 4 și 6 din anexa III prin adăugarea unor norme speciale suplimentare privind transportul și primirea produselor în cauză sau prin modificarea respectivelor norme adăugate.
Articolul 24
Autorizarea produselor și a substanțelor pentru utilizare în producția ecologică
Comisia poate autoriza anumite produse și substanțe pentru a fi utilizate în producția ecologică, incluzând toate produsele și substanțele astfel autorizate pe liste supuse restricțiilor, în următoarele scopuri:
ca substanțe active care să fie utilizate în produse de protecție a plantelor;
ca îngrășăminte, amelioratori de sol și nutrienți;
ca materii prime pentru hrana pentru animale de origine vegetală sau animală ori provenite din alge sau drojdie sau ca materii prime pentru hrana pentru animale de origine microbiană ori minerală;
ca aditivi pentru hrana animalelor și adjuvanți tehnologici;
ca produse pentru curățarea și dezinfectarea iazurilor, a cuștilor, a rezervoarelor, a bazinelor lungi (raceways), a clădirilor sau a instalațiilor utilizate pentru producția animalieră;
ca produse pentru curățarea și dezinfectarea clădirilor și a instalațiilor utilizate pentru producția vegetală, inclusiv pentru depozitarea într-o exploatație agricolă;
ca produse de curățare și dezinfectare a spațiilor de prelucrare și depozitare.
În plus față de produsele și substanțele autorizate în conformitate cu alineatul (1), Comisia poate autoriza anumite produse și substanțe pentru a fi utilizate în producția de alimente ecologice prelucrate și de drojdie utilizată ca aliment sau ca hrană pentru animale, incluzând toate produsele și substanțele astfel autorizate pe liste supuse restricțiilor, în următoarele scopuri:
ca aditivi pentru alimente și adjuvanți tehnologici;
ca ingrediente agricole neecologice care se utilizează pentru producția de alimente ecologice prelucrate;
ca adjuvanți tehnologici pentru producția de drojdie și de produse pe bază de drojdie.
Autorizarea produselor și substanțelor menționate la alineatul (1) pentru utilizarea în producția ecologică se face cu respectarea principiilor stabilite în capitolul II și cu îndeplinirea criteriilor următoare, care se evaluează în ansamblu:
produsele și substanțele respective sunt esențiale pentru menținerea producției și pentru utilizarea prevăzută;
toate produsele și substanțele respective sunt de origine vegetală, animală, microbiană ori minerală sau provenite din alge, cu excepția cazurilor în care produsele sau substanțele provenite din astfel de surse nu sunt disponibile în cantități sau la calități suficiente sau dacă nu există alternative;
în cazul produselor menționate la alineatul (1) litera (a):
utilizarea lor este esențială pentru controlul unui dăunător pentru care nu sunt disponibile alternative biologice, fizice sau de ameliorare, nici alte metode de cultivare sau practici de gestionare eficace;
dacă astfel de produse nu sunt de origine vegetală, animală, microbiană ori minerală sau provenite din alge și nu sunt identice cu forma lor naturală, condițiile lor de utilizare exclud orice contact direct cu părțile comestibile ale plantei;
în cazul produselor menționate la alineatul (1) litera (b), utilizarea lor este esențială pentru creșterea sau menținerea fertilității solului sau pentru îndeplinirea cerințelor nutriționale specifice ale culturilor sau în scopuri specifice de ameliorare a solului;
în cazul produselor menționate la alineatul (1) literele (c) și (d):
utilizarea lor este necesară pentru menținerea sănătății, a bunăstării și a vitalității animalelor și contribuie la un regim alimentar adecvat ce răspunde necesităților fiziologice și comportamentale ale speciilor în cauză sau utilizarea lor este necesară pentru producerea sau conservarea hranei pentru animale deoarece producția sau conservarea hranei pentru animale este imposibilă fără utilizarea acestor substanțe;
hrana pentru animale de origine minerală, oligoelementele, vitaminele sau provitaminele au origine naturală, cu excepția cazurilor în care produsele sau substanțele provenite din astfel de surse nu sunt disponibile în cantitatea sau la calitatea suficientă sau dacă nu există alternative;
utilizarea de materii prime neecologice, de origine vegetală sau animală, pentru hrana pentru animale este necesară deoarece materiile prime pentru hrana pentru animale, de origine vegetală sau animală, produse în conformitate cu normele de producție ecologică nu sunt disponibile în cantitate suficientă;
utilizarea de mirodenii, plante aromatice și melase neecologice este necesară deoarece produsele respective nu sunt disponibile în formă ecologică, trebuie să fie produse sau pregătite fără solvenți chimici și utilizarea lor este limitată la 1 % din rația de hrană pentru o anumită specie, calculată anual ca procent din substanța uscată din hrana pentru animale de origine agricolă.
Autorizarea produselor și substanțelor menționate la alineatul (2) pentru utilizarea în producția de alimente ecologice prelucrate sau pentru producția de drojdie utilizată ca aliment sau ca hrană pentru animale se face cu respectarea principiilor stabilite în capitolul II și cu îndeplinirea criteriilor următoare, care se evaluează în ansamblu:
nu sunt disponibile produse sau substanțe alternative autorizate în conformitate cu prezentul articol sau tehnologii conforme cu prezentul regulament;
fără recurgerea la aceste produse și substanțe, ar fi imposibilă producerea sau conservarea alimentelor sau îndeplinirea anumitor cerințe referitoare la regimul alimentar prevăzute în temeiul legislației Uniunii;
se găsesc în natură și este posibil să fi făcut obiectul unor procese exclusiv mecanice, fizice, biologice, enzimatice sau microbiene, cu excepția cazului în care produsele sau substanțele din astfel de surse nu sunt disponibile în cantități sau la calități suficiente;
ingredientul ecologic nu este disponibil în cantități suficiente.
Comisia publică orice cerere de tipul celor menționate în prezentul alineat.
Lista de ingrediente neecologice menționată la alineatul (2) litera (b) se revizuiește cel puțin o dată pe an.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 25
Autorizarea de către statele membre a unor ingrediente agricole neecologice pentru alimente ecologice prelucrate
Articolul 26
Culegerea datelor referitoare la disponibilitatea pe piață a materialului de reproducere a plantelor ecologic și în conversie, a animalelor ecologice și a animalelor tinere de acvacultură ecologice
Statele membre instituie sisteme care permit operatorilor care comercializează material de reproducere a plantelor ecologic sau în conversie sau animale ecologice sau animale tinere de acvacultură ecologice și care sunt în măsură să le furnizeze în cantități suficiente și într-un termen rezonabil, să publice voluntar și gratuit următoarele informații, împreună cu numele lor și cu datele lor de contact:
materialul de reproducere a plantelor ecologic și în conversie disponibil, cum ar fi materialul de reproducere a plantelor din material eterogen ecologic sau din soiuri ecologice adecvate producției ecologice, cu excepția plantulelor, dar incluzând cartofii de sămânță; cantitatea în greutate a materialului respectiv și perioada anului în care este disponibil; un astfel de material se include pe listă cel puțin cu denumirea sa științifică latină;
animalele ecologice pentru care poate fi acordată o derogare, în conformitate cu partea II punctul 1.3.4.4 din anexa II; numărul animalelor disponibile, defalcat pe sexe; informații, dacă sunt relevante, referitoare la diferitele specii de animale în ceea ce privește rasele și tulpinile disponibile; rasele de animale, vârsta animalelor și orice altă informație relevantă;
animalele tinere de acvacultură ecologice disponibile pe exploatație și starea de sănătate a acestora, în conformitate cu Directiva 2006/88/CE a Consiliului ( 21 ), și capacitatea de producție pentru fiecare specie de acvacultură.
Comisia poate să adopte acte de punere în aplicare prin care să furnizeze:
detaliile tehnice pentru instituirea și întreținerea bazelor de date menționate la alineatul (1), precum și a sistemelor menționate la alineatul (2);
specificații în ceea ce privește colectarea informațiilor menționate la alineatele (1) și (2);
specificații cu privire la modalitățile de participare la bazele de date menționate la alineatul (1) și la sistemele menționate la alineatele (2) și (3); și
detalii în ceea ce privește informațiile care trebuie furnizate de statele membre în conformitate cu articolul 53 alineatul (6).
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 27
Obligații și acțiuni în cazul suspiciunii de nerespectare
În cazul în care un operator suspectează că un produs pe care l-a produs, pregătit, importat sau pe care l-a primit de la un alt operator nu respectă cerințele prezentului regulament, operatorul respectiv, sub rezerva articolului 28 alineatul (2):
identifică și izolează produsul în cauză;
verifică dacă suspiciunea poate fi probată;
nu plasează produsul în cauză pe piață ca produs ecologic sau în conversie și nu îl utilizează în producția ecologică, decât dacă suspiciunea poate fi exclusă;
în cazul în care suspiciunea este probată sau în cazul în care nu poate fi exclusă, informează imediat autoritatea competentă relevantă sau, după caz, autoritatea de control sau organismul de control relevant, prezentând elementele disponibile, după caz;
cooperează pe deplin cu autoritatea competentă relevantă sau, după caz, cu autoritatea de control ori cu organismul de control relevant în cadrul verificării și identificării motivelor de nerespectare suspectată.
Articolul 28
Măsuri de precauție pentru a evita prezența produselor și substanțelor neautorizate
Pentru a evita contaminarea cu produse sau substanțe neautorizate în conformitate cu articolul 9 alineatul (3) primul paragraf pentru utilizarea în producția ecologică, operatorii iau următoarele măsuri de precauție în fiecare etapă a producției, pregătirii și distribuției:
instituie și mențin măsuri proporționale și adecvate pentru a identifica riscurile de contaminare a producției și a produselor ecologice cu produse sau substanțe neautorizate, inclusiv identificarea sistematică a etapelor procedurale esențiale;
instituie și mențin măsuri proporționale și adecvate pentru a evita riscurile de contaminare a producției și a produselor ecologice cu produse sau substanțe neautorizate;
revizuiesc și adaptează aceste măsuri cu regularitate; și
respectă alte cerințe relevante din prezentul regulament, care asigură separarea produselor ecologice, în conversie și neecologice.
În cazul în care un operator suspectează, din cauza prezenței unui produs sau a unei substanțe neautorizate în temeiul articolului 9 alineatul (3) primul paragraf pentru utilizarea în producția ecologică, într-un produs care este conceput pentru a fi utilizat sau comercializat ca produs ecologic sau în conversie, că acesta din urmă nu respectă prezentul regulament, operatorul:
identifică și izolează produsul în cauză;
verifică dacă suspiciunea poate fi probată;
nu plasează produsul în cauză pe piață ca produs ecologic sau în conversie și nu îl utilizează în producția ecologică, decât dacă suspiciunea poate fi exclusă;
în cazul în care suspiciunea este probată sau în cazul în care nu poate fi exclusă, informează imediat autoritatea competentă relevantă sau, după caz, autoritatea de control sau organismul de control relevant, prezentându-i elementele disponibile, după caz;
cooperează pe deplin cu autoritatea competentă relevantă sau, după caz, cu autoritatea de control ori cu organismul de control relevant la identificarea și verificarea motivelor pentru prezența produselor sau substanțelor neautorizate.
Comisia poate adopta acte de punere în aplicare pentru a stabili norme uniforme care să specifice:
etapele procedurale care trebuie urmate de operatori, în conformitate cu alineatul (2) literele (a)-(e), și documentele relevante care trebuie furnizate de aceștia;
măsurile proporționale și corespunzătoare care trebuie adoptate și revizuite de către operatori pentru a identifica și evita riscurile de contaminare, în conformitate cu alineatul (1) literele (a)-(c).
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 29
Măsurile care trebuie luate în cazurile de prezență a unor produse sau substanțe neautorizate
Atunci când autoritatea competentă sau, după caz, autoritatea de control ori organismul de control primește informații probate cu privire la prezența unor produse sau substanțe neautorizate în temeiul articolului 9 alineatul (3) primul paragraf pentru utilizarea în producția ecologică sau a fost informată de un operator în conformitate cu articolul 28 alineatul (2) sau detectează astfel de produse ori substanțe într-un produs ecologic sau în conversie:
efectuează imediat o anchetă oficială în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/625, cu scopul de a stabili sursa și cauza în vederea verificării respectării articolului 9 alineatul (3) primul paragraf și a articolului 28 alineatul (1); o astfel de anchetă trebuie finalizată cât mai curând posibil, într-un termen rezonabil, și trebuie să tină seama de durabilitatea produsului și de complexitatea cazului;
interzice provizoriu atât introducerea pe piață a produselor în cauză ca produse ecologice sau în conversie cât și utilizarea lor în producția ecologică, în așteptarea rezultatelor anchetei, astfel cum se menționează la litera (a).
Produsul în cauză nu se comercializează ca produs ecologic ori în conversie și nu se utilizează în producția ecologică în cazul în care autoritatea competentă sau, după caz, autoritatea de control ori organismul de control a stabilit că operatorul respectiv:
a utilizat produse sau substanțe neautorizate în temeiul articolului 9 alineatul (3) primul paragraf pentru utilizare în producția ecologică;
nu a luat măsurile de precauție menționate la articolul 28 alineatul (1); sau
nu a luat măsuri ca urmare a solicitărilor anterioare relevante din partea autorităților competente, a autorităților de control sau a organismelor de control.
În cazul în care este necesar, operatorul în cauză ia măsurile corective necesare pentru evitarea unei viitoare contaminări.
Statele membre pun astfel de informații la dispoziția altor state membre și a Comisiei prin intermediul unui sistem informatic care permite schimburi electronice de documente și informații, pus la dispoziție de Comisie.
Comisia adoptă acte de punere în aplicare pentru a stabili norme uniforme care să specifice:
metodologia care trebuie aplicată de autoritățile competente sau, după caz, de autoritățile sau organismele de control, pentru detectarea și evaluarea prezenței de produse și substanțe neautorizate în temeiul articolului 9 alineatul (3) primul paragraf pentru utilizare în producția ecologică;
detaliile și formatul informațiilor care trebuie puse la dispoziție de către statele membre Comisiei și celorlalte state membre, în conformitate cu alineatul (6) de la prezentul articol.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
CAPITOLUL IV
ETICHETAREA
Articolul 30
Utilizarea termenilor referitori la producția ecologică
Mai mult, nu se folosesc în etichetare sau în publicitate niciun fel de termeni, inclusiv termenii utilizați în mărci comerciale sau nume de societăți, sau practici dacă ar putea induce în eroare consumatorul sau utilizatorul sugerând că un produs sau ingredientele acestuia respectă prezentul regulament.
Cu toate acestea, materialul de reproducere a plantelor, produsele alimentare de origine vegetală și produsele destinate hranei animalelor de origine vegetală obținute în timpul perioadei de conversie care respectă articolul 10 alineatul (4) se pot eticheta și promova drept produse în conversie, utilizând termenul „în conversie” sau un termen corespunzător, alături de termenii prevăzuți la alineatul (1).
Pentru alimentele prelucrate, se pot folosi termenii menționați la alineatul (1):
în descrierea comercială și în lista de ingrediente, în cazul în care o astfel de listă este obligatorie în temeiul legislației Uniunii, cu condiția ca:
alimentele prelucrate să se conformeze normelor de producție prevăzute în partea IV din anexa II și normelor specifice prevăzute în conformitate cu articolul 16 alineatul (3);
cel puțin 95 % din ingredientele agricole ale produsului în greutate să fie ecologice; și
în cazul aromelor, se pot folosi numai pentru substanțele aromatizante naturale și pentru preparatele aromatizante naturale etichetate în conformitate cu articolul 16 alineatele (2), (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 și în cazul în care toate componentele lor aromatizante și substanțele purtătoare de componente aromatizante din substanțele aromatizante sunt ecologice;
doar în lista de ingrediente, cu condiția ca:
mai puțin de 95 % din ingredientele agricole ale produsului în greutate să fie ecologice, iar ingredientele respective să fie conforme cu normele de producție prevăzute în prezentul regulament; și
alimentele prelucrate să se conformeze normelor de producție prevăzute la punctul 1.5, punctul 2.1 literele (a) și (b) și punctul 2.2.1 din partea IV din anexa II, cu excepția normelor privind utilizarea restricționată a unor ingrediente agricole neecologice prevăzute la punctul 2.2.1 din partea IV din anexa II, precum și normelor prevăzute în conformitate cu articolul 16 alineatul (3);
în descrierea comercială și în lista de ingrediente, cu condiția ca:
ingredientul principal să fie un produs al activității de vânat sau pescuit;
termenul menționat la alineatul (1) să aibă legătură clară în descrierea comercială cu un alt ingredient care să fie ecologic și diferit de ingredientul principal;
toate celelalte ingrediente agricole să fie ecologice; și
alimentele prelucrate să se conformeze normelor de producție prevăzute la punctul 1.5, punctul 2.1 literele (a) și (b) și punctul 2.2.1 din partea IV din anexa II, cu excepția normelor privind utilizarea restricționată a unor ingrediente agricole neecologice prevăzute la punctul 2.2.1 din partea IV din anexa II, precum și normelor prevăzute în conformitate cu articolul 16 alineatul (3).
Lista ingredientelor menționată la primul paragraf literele (a), (b) și (c) precizează care ingrediente sunt ecologice. Referirile la producția ecologică pot apărea doar în raport cu ingredientele ecologice.
Lista de ingrediente menționată la primul paragraf literele (b) și (c) include precizarea procentajului total de ingrediente ecologice în raport cu cantitatea totală a ingredientelor agricole.
Termenii menționați la alineatul (1), atunci când sunt utilizați în lista de ingrediente menționată la primul paragraf literele (a), (b) și (c) de la prezentul alineat, și indicația procentajului menționat la al treilea paragraf de la prezentul alineat apar cu aceeași culoare și cu caractere de aceeași dimensiune și de același stil ca și restul indicațiilor din lista de ingrediente.
În ceea ce privește hrana pentru animale prelucrată, termenii menționați la alineatul (1) se pot utiliza în descrierea comercială și în lista de ingrediente, cu condiția ca:
hrana pentru animale prelucrată să se conformeze normelor de producție prevăzute în părțile II, III și V din anexa II și normelor specifice prevăzute în conformitate cu articolul 17 alineatul (3);
toate ingredientele de origine agricolă pe care le conține hrana pentru animale prelucrată să fie ecologice; și
cel puțin 95 % din substanța uscată a produsului să fie ecologică.
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare:
a prezentului articol prin adăugarea unor norme suplimentare privind etichetarea produselor enumerate în anexa I sau prin modificarea acestor norme adăugate; și
a listei de termeni stabilită în anexa IV, ținând cont de evoluțiile lingvistice din statele membre.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 31
Etichetarea produselor și a substanțelor utilizate în producția vegetală
În pofida domeniului de aplicare al prezentului regulament, astfel cum este stabilit la articolul 2 alineatul (1), produsele și substanțele utilizate în produsele de protecție a plantelor sau ca îngrășământ, ca ameliorator de sol ori ca nutrient autorizat în conformitate cu articolele 9 și 24 pot purta o mențiune care să indice că produsele sau substanțele respective sunt autorizată pentru utilizarea în producția ecologică în conformitate cu prezentul regulament.
Articolul 32
Indicații obligatorii
Atunci când produsele poartă termeni menționați la articolul 30 alineatul (1), inclusiv produsele etichetate ca fiind produse în conversie în conformitate cu articolul 30 alineatul (3):
pe etichetă apare, de asemenea, numărul de cod al autorității de control sau al organismului de control care reglementează activitatea operatorului care a desfășurat ultima operațiune de producție sau de pregătire; și
în cazul alimentelor preambalate, pe ambalaj apare, de asemenea, logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică menționat la articolul 33, cu excepția cazurilor menționate la articolul 30 alineatul (3) și alineatul (5) literele (b) și (c).
În cazul în care se utilizează logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică, în același câmp vizual cu acesta apare și o indicație a locului în care au fost cultivate materiile prime agricole din care este compus produsul, sub una din următoarele forme, după caz:
„Agricultură UE”, atunci când materia primă agricolă a fost cultivată în Uniune;
„Agricultură non-UE”, atunci când materia primă agricolă a fost cultivată în țări terțe;
„Agricultură UE/non-UE”, atunci când o parte din materiile prime agricole a fost cultivată în Uniune, iar altă parte a fost cultivată într-o țară terță.
În sensul primului paragraf, cuvântul „Agricultură” poate fi înlocuit cu „Acvacultură” după caz, iar cuvintele „UE” și „non-UE” pot fi înlocuite sau completate cu numele unei țări sau cu numele unei țări și al unei regiuni, dacă toate materiile prime agricole din care se compune produsul au fost cultivate în țara respectivă și, după caz, în regiunea respectivă.
În ceea ce privește indicația locului în care au fost cultivate materiile prime agricole din care este compus produsul, astfel cum se menționează la primul și al treilea paragraf, cantitățile reduse de ingrediente, măsurate după greutate, pot fi ignorate, cu condiția ca întreaga cantitate de ingrediente ignorate să nu depășească 5 % din cantitatea totală, măsurată după greutate, de materii prime agricole.
Cuvântul „UE” sau „non-UE” nu este mai proeminent, prin culoarea, dimensiunea și stilul caracterelor, decât denumirea produsului.
Comisia adoptă acte de punere în aplicare în ceea ce privește:
modalități practice referitoare la utilizarea, prezentarea, compoziția și dimensiunea indicațiilor menționate la prezentul articol alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) și la articolul 33 alineatul (3);
alocarea numerelor de cod autorităților de control și organismelor de control;
indicarea locului în care au fost cultivate materiile prime agricole, în conformitate cu alineatul (2) de la prezentul articol și cu articolul 33 alineatul (3).
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 33
Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică
Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică poate fi utilizat, de asemenea, în scopuri de informare și educaționale legate de existența și de publicitatea logoului propriu-zis, cu condiția ca o astfel de utilizare să nu fie de natură să inducă în eroare consumatorul în ceea ce privește producția ecologică de produse specifice și cu condiția ca logoul să fie reprodus în conformitate cu normele stabilite în anexa V. Într-un astfel de caz, cerințele de la articolul 32 alineatul (2) și de la punctul 1.7 din anexa V nu se aplică.
Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică nu se utilizează pentru alimentele prelucrate menționate la articolul 30 alineatul (5) literele (b) și (c) și pentru produsele în conversie menționate la articolul 30 alineatul (3).
CAPITOLUL V
CERTIFICAREA
Articolul 34
Sistemul de certificare
În cazul în care autoritățile competente și-au conferit responsabilitățile sau au delegat anumite atribuții oficiale de control sau anumite atribuții legate de alte activități oficiale mai multor autorități sau organisme de control, operatorii sau grupurile de operatori indică în notificarea menționată la primul paragraf autoritatea de control sau organismul de control care verifică dacă activitatea lor respectă prezentul regulament și furnizează certificatul menționat la articolul 35 alineatul (1).
Comisia poate adopta acte de punere în aplicare pentru a furniza detalii și specificații privind:
formatul și mijloacele tehnice pentru notificarea menționată la alineatul (1);
modalitățile de publicare a listelor menționate la alineatul (6); și
procedurile și modalitățile de publicare a taxelor menționate la alineatul (7).
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 35
Certificatul
Autoritățile competente sau, după caz, autoritățile de control sau organismele de control furnizează un certificat oricărui operator sau grup de operatori care și-a notificat propria activitate în conformitate cu articolul 34 alineatul (1) și care respectă prezentul regulament. Certificatul:
se eliberează, ori de câte ori este posibil, în format electronic;
permite cel puțin identificarea operatorului sau a grupului de operatori, inclusiv lista membrilor acestuia, categoria de produse vizate de certificat și perioada de valabilitate a acestuia;
certifică faptul că activitatea notificată respectă prezentul regulament; și
se eliberează în conformitate cu modelul prezentat în anexa VI.
În sensul alineatelor (1) și (4) de la prezentul articol, produsele se clasifică în conformitate cu următoarele categorii:
plante și produse vegetale neprelucrate, inclusiv semințe și alte materiale de reproducere a plantelor;
animale și produse de origine animală neprelucrate;
alge și produse de acvacultură neprelucrate;
produse agricole prelucrate, inclusiv produse de acvacultură, destinate utilizării ca alimente;
hrană pentru animale;
vin;
alte produse enumerate în anexa I la prezentul regulament sau necuprinse în categoriile anterioare.
Statele membre pot scuti de la obligația de a fi în posesia unui certificat prevăzut la alineatul (2) pe operatorii care vând direct consumatorului final produse ecologice neambalate, cu excepția hranei pentru animale, cu condiția ca operatorii respectivi să nu producă, să nu pregătească, să nu depoziteze altfel decât în legătură cu punctul de vânzare, sau să nu importe astfel de produse dintr-o țară terță sau să nu subcontracteze astfel de activități unei părți terțe, și cu condiția ca:
vânzările respective să nu depășească 5 000 kg pe an;
vânzările respective să reprezinte o cifră de afaceri anuală pentru produse ecologice neambalate care nu depășește 20 000 EUR; sau
costurile potențiale de certificare ale operatorului să nu depășească 2 % din cifra de afaceri totală pentru produse ecologice neambalate vândute de operatorul respectiv.
Dacă un stat membru decide să scutească operatorii menționați la primul paragraf, acesta poate stabili limite mai stricte decât cele stabilite la primul paragraf.
Statele membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la decizia lor de a excepta operatori, în temeiul primului paragraf, și cu privire la limitele până la care sunt exceptați operatorii respectivi.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 36
Grupul de operatori
Fiecare grup de operatori:
este alcătuit numai din membri care sunt fermieri sau din operatori care produc alge sau animale de acvacultură și care, în plus, pot fi implicați în prelucrarea, pregătirea sau introducerea pe piață de alimente ori de hrană pentru animale;
este alcătuit numai din membri:
al căror cost de certificare individual reprezintă mai mult de 2 % din cifra de afaceri a fiecărui membru sau din producția sa ecologică standard și a căror cifră de afaceri anuală pentru producția ecologică nu depășește 25 000 EUR sau a căror producție ecologică standard nu depășește 15 000 EUR pe an; sau
care dețin fiecare exploatații de maximum:
este stabilit într-un stat membru sau într-o țară terță;
are personalitate juridică;
este alcătuit numai din membri ale căror activități de producție se desfășoară în proximitate geografică una față de cealaltă;
instituie un sistem comun de comercializare pentru produsele produse de grup; și
instituie un sistem de controale interne care cuprinde un set documentat de activități și proceduri de control, potrivit căruia o anumită persoană sau un anumit organism este responsabil(ă) cu verificarea respectării prezentului regulament de către fiecare membru al grupului.
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a prezentului articol alineatele (1) și (2) prin adăugarea de norme sau prin modificarea acestor norme adăugate, în special în ceea ce privește:
responsabilitățile membrilor individuali ai unui grup de operatori;
criteriile de determinare a proximității geografice a membrilor grupului, cum ar fi utilizarea comună a instalațiilor sau a locurilor de desfășurare a activităților;
instituirea și funcționarea sistemului de controale interne, inclusiv domeniul de aplicare, conținutul și frecvența controalelor care urmează să fie efectuate și criteriile de identificare a deficiențelor în structura sau funcționarea sistemului de controale interne.
Comisia poate adopta acte de punere în aplicare prin care stabilește norme specifice privind:
alcătuirea și dimensiunile unui grup de operatori;
documentele și sistemele de ținere a evidențelor, sistemul de trasabilitate internă și lista operatorilor;
schimbul de informații dintre un grup de operatori și autoritatea competentă sau autoritățile competente, autoritățile de control sau organismele de control și dintre statele membre și Comisie.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
CAPITOLUL VI
CONTROALELE OFICIALE ȘI ALTE ACTIVITĂȚI OFICIALE
Articolul 37
Relația cu Regulamentul (UE) 2017/625 și normele suplimentare pentru controalele oficiale și alte activități oficiale în legătură cu producția ecologică și cu etichetarea produselor ecologice
Normele specifice din prezentul capitol se aplică, în plus față de normele prevăzute în Regulamentul (UE) 2017/625, cu excepția cazului în care articolul 40 alineatul (2) din prezentul regulament prevede dispoziții contrare și în plus față de articolul 29 din prezentul regulament, cu excepția cazului în care articolul 41 alineatul (1) din prezentul regulament prevede dispoziții contrare, în ceea ce privește controalele oficiale și alte activități oficiale efectuate pentru a verifica pe parcursul întregului proces, în toate etapele de producție, preparare și distribuție, că produsele menționate la articolul 2 alineatul (1) din prezentul regulament au fost produse cu respectarea prezentului regulament.
Articolul 38
Norme suplimentare privind controalele oficiale și acțiunile care trebuie întreprinse de către autoritățile competente
Controalele oficiale efectuate în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (UE) 2017/625 pentru verificarea respectării prezentului regulament includ, în special:
verificarea aplicării de către operatori a măsurilor preventive și de precauție, astfel cum sunt menționate la articolul 9 alineatul (6) și la articolul 28 din prezentul regulament, în fiecare etapă de producție, pregătire și distribuție;
în cazul în care exploatația include unități de producție neecologică sau în conversie, verificarea registrelor și a măsurilor sau procedurilor sau mecanismelor instituite în vederea asigurării unei separări clare și efective între unitățile de producție ecologică, în conversie și neecologică, precum și între produsele respective produse în unitățile respective, precum și a substanțelor și produselor utilizate pentru unitățile de producție ecologică, în conversie și neecologică; o astfel de verificare include controale pe parcelele pentru care o perioadă anterioară a fost recunoscută retroactiv ca parte a perioadei de conversie și controale în ceea ce privește unitățile de producție neecologică;
în cazurile în care produsele ecologice, în conversie și neecologice sunt colectate simultan de către operatori, sunt preparate ori depozitate în aceeași unitate, zonă sau spații de preparare sau sunt transportate către alți operatori ori alte unități, verificarea registrelor și a măsurilor, procedurilor sau mecanismelor instituite pentru a se asigura că operațiunile sunt efectuate separat în spațiu sau în timp, că sunt puse în aplicare măsuri adecvate de curățenie și, după caz, măsuri pentru a preveni substituirea produselor, că produsele ecologice și produsele în conversie sunt identificate în orice moment și că produsele ecologice, produsele în conversie și produsele neecologice sunt depozitate, înainte și după operațiunile de pregătire, în mod separat în spațiu sau în timp unele de altele;
verificarea instituirii și funcționării sistemului de control intern al grupurilor de operatori;
în cazurile în care operatorii sunt scutiți de obligația de notificare în conformitate cu articolul 34 alineatul (2) din prezentul regulament sau de obligația de a fi în posesia unui certificat în conformitate cu articolul 35 alineatul (8) din prezentul regulament, verificarea îndeplinirii cerințelor pentru scutire și verificarea produselor vândute de operatorii respectivi.
Controalele oficiale efectuate în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (UE) 2017/625 pentru verificarea respectării prezentului regulament se desfășoară de-a lungul întregului proces în toate etapele de producție, pregătire și distribuție, în funcție de probabilitatea nerespectării, astfel cum este definită la articolul 3 punctul 57 din prezentul regulament, care se determină ținând seama, în plus față de elementele menționate la articolul 9 din Regulamentul (UE) 2017/625, în special de următoarele elemente:
tipul, dimensiunea și structura operatorilor și a grupurilor de operatori;
vechimea operatorilor și a grupurilor de operatori în producția, pregătirea și distribuția ecologică;
rezultatele controalelor efectuate în conformitate cu prezentul articol;
momentul relevant pentru activitățile efectuate;
categoriile de produse;
tipul, cantitatea și valoarea produselor și evoluția lor de-a lungul timpului;
posibilitatea amestecării produselor sau a contaminării cu produse sau substanțe neautorizate;
aplicarea de derogări sau exceptări de la norme pentru operatori și grupuri de operatori;
punctele critice pentru nerespectare și probabilitatea nerespectării în fiecare etapă a producției, pregătirii și distribuției;
activitățile de subcontractare.
Verificarea respectării include o inspecție fizică la fața locului, cu excepția cazului în care se îndeplinesc următoarele condiții:
controalele anterioare ale operatorului sau ale grupului de operatori în cauză nu au evidențiat nicio nerespectare care să afecteze integritatea produselor ecologice sau în conversie timp de cel puțin trei ani consecutivi; și
operatorul sau grupurile de operatori în cauză au fost evaluate pe baza elementelor menționate la alineatul (2) de la prezentul articol și la articolul 9 din Regulamentul (UE) 2017/625 ca prezentând o probabilitate redusă de nerespectare.
În acest caz, perioada dintre două inspecții fizice la fața locului nu depășește 24 de luni.
Controalele oficiale efectuate în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (UE) 2017/625 pentru verificarea respectării prezentului regulament:
sunt realizate în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/625, asigurându-se totodată că un procent minim din toate controalele oficiale ale operatorilor sau grupurilor de operatori se efectuează fără notificare prealabilă;
asigură că se efectuează un procent minim de controale suplimentare față de cele menționate la alineatul (3) de la prezentul articol;
se efectuează prin prelevarea unui număr minim de probe, care au fost prelevate în conformitate cu articolul 14 litera (h) din Regulamentul (UE) 2017/625;
asigură că un număr minim de operatori care sunt membri ai unui grup de operatori sunt controlați în legătură cu verificarea respectării menționate la alineatul (3) de la prezentul articol.
Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate:
de completare a prezentului regulament prin stabilirea de criterii și condiții specifice pentru efectuarea controalelor oficiale menite să asigure trasabilitatea în toate etapele producției, pregătirii și distribuției și respectarea prezentului regulament, în ceea ce privește:
verificările documentelor contabile;
controalele efectuate la anumite categorii de operatori;
după caz, perioada în care urmează să fie efectuate controalele prevăzute în prezentul regulament, inclusiv inspecția fizică la fața locului menționată la alineatul (3) de la prezentul articol, și spațiile sau zona anume în care urmează să fie efectuate;
de modificare a alineatului (2) de la prezentul articol prin adăugarea unor elemente suplimentare întemeiate pe experiența practică sau prin modificarea acestor norme adăugate.
Comisia poate să adopte acte de punere în aplicare prin care să specifice:
procentul minim din totalitatea controalelor oficiale efectuate la operatori sau grupuri de operatori care trebuie să fie efectuate fără notificare prealabilă, menționat la alineatul (4) litera (a);
procentul minim de controale suplimentare menționat la alineatul (4) litera (b);
numărul minim de probe menționat la alineatul (4) litera (c);
numărul minim de operatori care sunt membri ai unui grup de operatori menționat la alineatul (4) litera (d).
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 39
Norme suplimentare privind acțiunile care trebuie întreprinse de către operatori și grupurile de operatori
În plus față de obligațiile prevăzute la articolul 15 din Regulamentul (UE) 2017/625, operatorii și grupurile de operatori:
țin registre pentru a demonstra respectarea prezentului regulament;
efectuează toate declarațiile și alte comunicări care sunt necesare în vederea controalelor oficiale;
iau măsuri practice relevante pentru a asigura respectarea prezentului regulament;
furnizează, sub forma unei declarații care urmează să fie semnată și actualizată, după caz:
descrierea completă a unității de producție ecologice sau în conversie și a activităților care urmează să fie desfășurate în conformitate cu prezentul regulament;
măsurile practice relevante care urmează să fie luate pentru a asigura respectarea prezentului regulament;
un angajament:
Comisia poate adopta acte de punere în aplicare pentru a furniza detalii și specificații privind:
registrele pentru a demonstra respectarea prezentului regulament;
declarațiile și alte comunicări care sunt necesare în vederea controalelor oficiale;
măsurile practice relevante pentru asigurarea respectării prezentului regulament.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 40
Norme suplimentare privind delegarea anumitor atribuții oficiale de control și atribuții legate de alte activități oficiale
Autoritățile competente pot delega organismelor de control anumite atribuții oficiale de control și anumite atribuții legate alte activități oficiale doar dacă, pe lângă condițiile prevăzute în capitolul III din Regulamentul (UE) 2017/625, sunt îndeplinite și următoarele condiții:
delegarea conține o descriere detaliată a atribuțiilor delegate oficiale de control și a atribuțiilor delegate legate de alte activități oficiale, inclusiv a obligațiilor de raportare și a altor obligații specifice, precum și a condițiilor în care organismul de control le poate efectua. În special, organismul de control transmite autorităților competente pentru aprobare prealabilă următoarele:
procedura sa de evaluare a riscurilor prin care se stabilește, în special, baza pentru intensitatea și frecvența verificării respectării de către operatori și grupuri de operatori, care este constituită pe baza elementelor menționate la articolul 9 din Regulamentul (UE) 2017/625 și a articolului 38 din prezentul regulament și care trebuie urmată în vederea controalelor oficiale la operatori și grupuri de operatori;
procedura de control standard instituită, care trebuie să conțină o descriere detaliată a măsurilor de control pe care organismul de control se angajează să le aplice operatorilor și grupurilor de operatori care fac obiectul controalelor sale;
o listă de măsuri care sunt în conformitate cu catalogul comun menționat la articolul 41 alineatul (4) și care urmează să fie aplicate operatorilor și grupurilor de operatori în cazurile de nerespectare suspectată sau constatată;
mecanismele pentru monitorizarea eficace în ceea ce privește atribuțiile oficiale de control și atribuțiile legate de alte activități oficiale efectuate față de operatori și grupuri de operatori și mecanismele pentru raportarea cu privire la atribuțiile respective.
Organismul de control notifică autorității competente orice modificare ulterioară adusă elementelor menționate la punctele (i)-(iv);
autoritățile competente respective dispun de proceduri și mecanisme pentru a asigura supravegherea organismelor de control, inclusiv verificarea eficacității, independenței și obiectivității modului în care se execută atribuțiile delegate, în special în ceea ce privește intensitatea și frecvența verificării respectării.
Cel puțin o dată pe an, autoritățile competente organizează, în temeiul articolului 33 litera (a) din Regulamentul (UE) 2017/625, audituri ale organismelor de control cărora le-au delegat atribuții oficiale de control sau atribuțiile legate de alte activități oficiale.
Autoritățile competente nu deleagă organismelor de control următoarele atribuții oficiale de control și atribuții legate de alte activități oficiale:
supravegherea și auditul altor autorități de control sau organisme de control;
competența de a acorda derogări, altele decât derogările pentru utilizarea materialului de reproducere a plantelor care nu a fost obținut din producția ecologică;
capacitatea de a primi notificări ale activității de către operatori sau grupuri de operatori, în temeiul articolului 34 alineatul (1) din prezentul regulament;
evaluarea probabilității nerespectării dispozițiilor prezentului regulament care stabilesc frecvența controalelor fizice care trebuie să fie efectuate asupra transporturilor ecologice înaintea punerii lor în liberă circulație în Uniune, în conformitate cu articolul 54 din Regulamentul (UE) 2017/625;
stabilirea unui catalog comun de măsuri astfel cum se menționează la articolul 41 alineatul (4) din prezentul regulament.
Fără a aduce atingere articolului 33 litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/625, înaintea retragerii complete sau parțiale a delegării de atribuții oficiale de control sau atribuțiile legate de alte activități oficiale în cazurile menționate la litera respectivă, autoritățile competente pot suspenda complet sau parțial delegarea respectivă:
pentru o perioadă care nu depășește 12 luni și în care organismul de control trebuie să remedieze deficiențele identificate în cursul auditurilor și inspecțiilor sau pentru a aborda nerespectările pentru care se desfășoară un schimb de informații cu alte autorități și organisme de control, cu autorități competente, precum și cu Comisia, în conformitate cu articolul 43 din prezentul regulament; sau
pentru perioada în care este suspendată acreditarea menționată la articolul 29 litera (b) punctul (iv) din Regulamentul (UE) 2017/625, în legătură cu articolul 40 alineatul (3) din prezentul regulament.
În caz de suspendare a delegării atribuțiilor oficiale de control sau a atribuțiilor legate de alte activități oficiale, organismele de control în cauză nu eliberează certificate menționate la articolul 35 pentru părțile pentru care a fost suspendată delegarea. Autoritățile competente decid dacă vreun certificat dintre cele eliberate de organismele de control în cauză înainte de data deciziei respective privind retragerea parțială sau completă rămâne valabil și informează operatorii în cauză cu privire la decizia respectivă.
Fără a aduce atingere articolului 33 din Regulamentul (UE) 2017/625, autoritățile competente revocă suspendarea delegării atribuțiilor oficiale de control sau a atribuțiilor legate de alte activități oficiale cât mai curând posibil, atunci când organismul de control a remediat deficiențele sau neconformitățile menționate la primul paragraf litera (a) sau atunci când organismul de acreditare a ridicat suspendarea acreditării menționate la primul paragraf litera (b).
Organismele de control transmit autorităților competente:
o listă a operatorilor care făceau obiectul controalelor lor la data de 31 decembrie a anului precedent, până la data de 31 ianuarie a fiecărui an; și
informații privind controalele oficiale și alte activități oficiale efectuate în anul precedent pentru a sprijini pregătirea părții referitoare la producția ecologică și etichetarea produselor ecologice din cadrul raportului anual menționat la articolul 113 din Regulamentul (UE) 2017/625, până la data de 31 martie a fiecărui an.
Articolul 41
Norme suplimentare privind acțiunile în caz de nerespectare suspectată și constatată și catalogul comun de măsuri
Sub rezerva articolului 29, în cazul în care o autoritate competentă sau, după caz, o autoritate de control ori un organism de control are suspiciuni sau primește informații probate, inclusiv informații din partea altor autorități competente sau, după caz, din partea altor autorități de control ori organisme de control, cu privire la faptul că un operator intenționează să utilizeze sau să introducă pe piață un produs care poate să nu respecte prezentul regulament, dar care poartă termeni referitori la producția ecologică, sau în cazul în care o astfel de autoritate competentă, autoritate de control ori organism de control este informat de un operator în legătură cu o suspiciune de nerespectare în conformitate cu articolul 27:
aceasta efectuează imediat o anchetă oficială în conformitate cu Regulamentul (UE) 2017/625 cu scopul de a verifica respectarea prezentului regulament; ancheta respectivă trebuie finalizată cât mai curând posibil, într-un termen rezonabil, ținând seama de durabilitatea produsului și de complexitatea cazului;
aceasta/acesta interzice provizoriu atât introducerea pe piață a produselor în cauză ca produse ecologice sau în conversie cât și utilizarea lor în producția ecologică, în așteptarea rezultatelor anchetei menționate la litera (a). Înainte de a lua o astfel de decizie, autoritatea competentă sau, după caz, autoritatea de control ori organismul de control îi oferă operatorului ocazia de a prezenta observații.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 42
Norme suplimentare privind măsurile în caz de nerespectare care afectează integritatea
Articolul 43
Norme suplimentare privind schimbul de informații
Autoritățile competente comunică informațiile respective altor autorități competente și Comisiei prin intermediul unui sistem informatic care permite schimburi electronice de documente și de informații, pus la dispoziție de Comisie.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
CAPITOLUL VII
COMERȚUL CU ȚĂRI TERȚE
Articolul 44
Exportul de produse ecologice
Articolul 45
Importul de produse ecologice și de produse în conversie
Un produs poate fi importat dintr-o țară terță pentru a fi introdus pe piață în Uniune ca produs ecologic sau ca produs în conversie dacă sunt îndeplinite următoarele trei condiții:
produsul este un produs menționat la articolul 2 alineatul (1);
se aplică una din următoarele:
produsul respectă capitolele II, III și IV din prezentul regulament, iar autoritățile de control sau organismele de control recunoscute în conformitate cu articolul 46 au controlat toți operatorii și grupurile de operatori, astfel cum sunt menționate la articolul 36, inclusiv exportatorii din țara terță în cauză, iar autoritățile sau organismele respective le-au furnizat tuturor operatorilor, grupurilor de operatori și exportatorilor respectivi un certificat care confirmă că respectă prezentul regulament;
în cazul în care produsul provine dintr-o țară terță recunoscută în conformitate cu articolul 47, produsul respectiv respectă condițiile stabilite în acordul comercial relevant; sau
în cazul în care produsul provine dintr-o țară terță recunoscută în conformitate cu articolul 48, produsul respectiv respectă normele echivalente de producție și control ale țării terțe respective și este importat cu un certificat de inspecție care confirmă respectarea și care a fost eliberat de autoritățile competente, autoritățile de control sau organismele de control ale țării terțe respective; și
operatorii din țările terțe pot furniza în orice moment importatorilor și autorităților naționale din Uniune și din țările terțe respective informații care permit identificarea operatorilor care sunt furnizorii lor și a autorităților de control sau a organismelor de control ale acestor furnizori, pentru a se asigura trasabilitatea produsului ecologic sau în conversie în cauză. Aceste informații se pun, de asemenea, la dispoziția autorităților de control sau a organismelor de control ale importatorilor.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 46
Recunoașterea autorităților de control și a organismelor de control
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Autoritățile de control sau organismele de control sunt recunoscute, în conformitate cu alineatul (1) de la prezentul articol, pentru controlul importului categoriilor de produse enumerate la articolul 35 alineatul (7), dacă îndeplinesc următoarele criterii:
sunt stabilite legal într-un stat membru sau într-o țară terță;
au capacitatea de a executa controale pentru a asigura îndeplinirea condițiilor stabilite la articolul 45 alineatul (1) litera (a), litera (b) punctul (i) și litera (c) și la prezentul articol pentru produsele ecologice și produsele în conversie destinate importului în Uniune;
oferă garanții adecvate de obiectivitate și imparțialitate și sunt libere de orice conflicte de interese în exercitarea sarcinilor lor de control;
în cazul organismelor de control, acestea sunt acreditate conform standardului armonizat relevant pentru „Evaluarea conformității – Cerințe pentru organisme care certifică produse, procese și servicii”, a cărui referință a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene;
dețin cunoștințele de specialitate, echipamentele și infrastructura necesare pentru desfășurarea sarcinilor de control și un personal cu un nivel adecvat de calificare și experiență în număr suficient; și
îndeplinesc orice criterii suplimentare care pot fi stabilite într-un act delegat adoptat în temeiul alineatului (7).
Acreditarea menționată la alineatul (2) litera (d) poate fi acordată numai de:
un organism de acreditare național din Uniune, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 765/2008; sau
un organism de acreditare din afara Uniunii care a semnat un acord multilateral de recunoaștere sub auspiciile Forumului internațional de acreditare.
Autoritățile de control furnizează cel mai recent raport de evaluare emis de autoritatea competentă iar organismele de control furnizează certificatul de acreditare eliberat de organismul de acreditare. După caz, autoritățile de control sau organismele de control furnizează de asemenea cele mai recente rapoarte privind evaluarea periodică la fața locului, supravegherea și reevaluarea multianuală a activităților lor.
Recunoașterea autorităților de control sau a organismelor de control menționate la alineatul (1) trebuie în special să fie retrasă fără întârziere în conformitate cu procedura menționată la alineatul menționat în cazul în care au fost descoperite încălcări grave sau repetate în ceea ce privește certificarea sau controalele și acțiunile stabilite în conformitate cu alineatul (8) și în cazul în care autoritatea de control sau organismul de control în cauză nu ia măsuri de remediere adecvate și în timp util ca răspuns la solicitarea Comisiei într-un termen stabilit de Comisie. Un astfel de termen este stabilit în funcție de gravitatea problemei și, în general, nu poate fi mai scurt de 30 de zile.
Comisia este împuternicită, să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 54 care:
să modifice alineatul (2) de la prezentul articol prin adăugarea unor criterii suplimentare față de cele stabilite la alineatul respectiv pentru recunoașterea autorităților de control și a organismelor de control menționate la alineatul (1) de la prezentul articol sau pentru retragerea unei astfel de recunoașteri, sau prin modificarea respectivelor criterii adăugate;
să completeze prezentul regulament în ceea ce privește:
exercitarea supravegherii de către autoritățile de control și organismele de control recunoscute de Comisie în conformitate cu alineatul (1), inclusiv prin examinare la fața locului; și
controalele și alte acțiuni care trebuie efectuate de autoritățile de control și organismele de control respective.
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 47
Echivalența în temeiul unui acord comercial
O țară terță recunoscută menționată la articolul 45 alineatul (1) litera (b) punctul (ii) este o țară terță pe care Uniunea a recunoscut-o în temeiul unui acord comercial ca având un sistem de producție care îndeplinește aceleași obiective și principii prin aplicarea unor norme care asigură același nivel de garantare a conformității pe care îl asigură normele Uniunii.
Articolul 48
Echivalența în temeiul Regulamentului (CE) nr. 834/2007
Recunoașterea respectivă a țărilor terțe expiră la ►M1 31 decembrie 2026 ◄ .
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 49
Raportul Comisiei privind aplicarea articolelor 47 și 48
Până la ►M1 31 decembrie 2022 ◄ , Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport referitor la stadiul aplicării articolelor 47 și 48, în special în ceea ce privește recunoașterea țărilor terțe în sensul echivalenței.
CAPITOLUL VIII
DISPOZIȚII GENERALE
SECȚIUNEA 1
Libera circulație a produselor ecologice și în conversie
Articolul 50
Neinterzicerea și nerestricționarea comercializării produselor ecologice și în conversie
Autoritățile competente, autoritățile de control și organismele de control nu interzic sau restricționează, pe motive legate de producție, de etichetare sau de prezentarea produselor, comercializarea produselor ecologice și în conversie controlate de o altă autoritate competentă, de o altă autoritate de control sau de un alt organism de control, aflat în alt stat membru, dacă produsele respective sunt conforme cu prezentul regulament. În special, nu se efectuează niciun control oficial sau alte activități oficiale decât cele în temeiul Regulamentului (UE) 2017/625 și nu se percep taxe pentru controale oficiale și alte activități oficiale altele decât cele prevăzute în capitolul VI din regulamentul menționat.
SECȚIUNEA 2
Informații, raportare și derogări conexe
Articolul 51
Informații referitoare la sectorul ecologic și la comerțul conex
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 52
Informații referitoare la autoritățile competente, la autoritățile de control și la organismele de control
Statele membre păstrează o listă actualizată periodic, care conține:
denumirile și adresele autorităților competente;
denumirile, adresele și numerele de cod ale autorităților de control și ale organismelor de control.
Statele membre transmit Comisiei listele respective și orice modificare adusă acestora și le fac publice, cu excepția cazurilor în care o astfel de transmitere și publicare au fost deja solicitate în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) din Regulamentul (UE) 2017/625.
Articolul 53
Derogări, autorizații și rapoarte
Începând cu ►M1 1 ianuarie 2029 ◄ , pe baza concluziilor în ceea ce privește disponibilitatea materialului ecologic de reproducere a plantelor și a animalelor ecologice prezentată în raportul prevăzut la alineatul (7) de la prezentul articol, Comisia este împuternicită să adopte, în conformitate cu articolul 54, acte delegate de modificare a prezentului regulament după cum urmează:
încetarea derogărilor menționate la punctul 1.8.5 din anexa II partea I și la punctele 1.3.4.3 și 1.3.4.4 din anexa II partea I, cu excepția punctului 1.3.4.4.2 din anexa II partea II, înainte de ►M1 31 decembrie 2036 ◄ sau prelungirea acestora dincolo de data menționată; sau
încetarea derogării menționate în partea II punctul 1.3.4.4.2 din anexa II.
Până la data de 30 iunie a fiecărui an, statele membre pun la dispoziția Comisiei și a celorlalte state membre:
informațiile furnizate în baza de date, astfel cum se prevede la articolul 26 alineatul (1), și în sistemele menționate la articolul 26 alineatul (2) și, dacă este cazul, în sistemele menționate la articolul 26 alineatul (3);
informațiile privind derogările acordate în conformitate cu partea I punctul 1.8.5 din anexa II partea II punctele 1.3.4.3 și 1.3.4.4 din anexa II; și
informațiile privind disponibilitatea pe piața Uniunii a hranei proteice ecologice pentru păsări de curte și porcine și privind autorizațiile acordate în conformitate cu partea II punctele 1.9.3.1 litera (c) și 1.9.4.2 litera (c) din anexa II.
Până la ►M1 31 decembrie 2026 ◄ , Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la disponibilitatea pe piața Uniunii și, dacă este cazul, cu privire la cauzele accesului limitat la:
materialul ecologic de reproducere a plantelor;
animalele ecologice care fac obiectul derogărilor menționate la punctele 1.3.4.3 și 1.3.4.4 din anexa II partea II;
hrana proteică ecologică destinată alimentației păsărilor de curte și a porcinelor sub rezerva autorizațiilor menționate la punctul 1.9.3.1 litera (c) și la punctul 1.9.4.2 litera (c) din anexa II partea II.
La elaborarea acestui raport, Comisia ține cont, în special, de datele colectate în conformitate cu articolul 26 și de informațiile referitoare la derogările și la autorizațiile menționate la alineatul (6) de la prezentul articol.
CAPITOLUL IX
DISPOZIȚII PROCEDURALE, TRANZITORII ȘI FINALE
SECȚIUNEA 1
Dispoziții procedurale
Articolul 54
Exercitarea delegării de competențe
Articolul 55
Procedura comitetului
SECȚIUNEA 2
Abrogare și dispoziții tranzitorii și finale
Articolul 56
Abrogare
Regulamentul (CE) nr. 834/2007 se abrogă.
Totuși, regulamentul menționat se aplică în continuare în scopul încheierii procesului de examinare a cererilor pendinte din partea țărilor terțe, menționate la articolul 58 din prezentul regulament.
Trimiterile la regulamentul abrogat se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament.
Articolul 57
Măsuri tranzitorii referitoare la autoritățile de control și la organismele de control recunoscute în temeiul articolului 33 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007
Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 55 alineatul (2).
Articolul 58
Măsuri tranzitorii referitoare la cererile depuse de țările terțe în temeiul articolului 33 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007
Articolul 59
Măsuri tranzitorii referitoare la prima recunoaștere a autorităților de control și a organismelor de control
Prin derogare de la data aplicării prevăzută la articolul 61 al doilea paragraf, articolul 46 se aplică de la 17 iunie 2018 în măsura în care acest lucru este necesar pentru a permite o recunoaștere în timp util a autorităților de control și a organismelor de control.
Articolul 60
Măsuri tranzitorii privind stocurile de produse ecologice produse în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 834/2007
Produsele produse în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 834/2007 înainte de ►M1 1 ianuarie 2022 ◄ pot fi introduse pe piață după data respectivă, până la epuizarea stocurilor.
Articolul 61
Intrarea în vigoare și aplicarea
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Acesta se aplică de la 1 ianuarie 2022.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
ANEXA I
ALTE PRODUSE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 2 ALINEATUL (1)
ANEXA II
NORMELE DE PRODUCȚIE DETALIATE MENȚIONATE ÎN CAPITOLUL III
Partea I: Norme privind producția vegetală
Pe lângă normele de producție stabilite la articolele 9-12, normele prevăzute în această parte se aplică producției vegetale ecologice.
1. Cerințe generale
1.1. |
Culturile ecologice, cu excepția acelora care sunt cultivate în mod natural în apă, se produc în soluri vii sau în soluri vii amestecate ori fertilizate cu materiale și produse permise în producția ecologică, în contact cu subsolul și roca de bază. |
1.2. |
Este interzisă producția hidroponică, o metodă de cultivare a plantelor care nu cresc în apă în mod natural, constând în plasarea rădăcinilor acestora numai într-o soluție de nutrienți sau într-un mediu inert în care se adaugă o soluție de nutrienți. |
1.3. |
Prin derogare de la punctul 1.1, sunt permise producția de germeni prin umezirea semințelor și obținerea de andive inclusiv prin scufundare în apă curată. |
1.4. |
Prin derogare de la punctul 1.1, următoarele practici sunt permise:
(a)
cultivarea plantelor pentru producția de plante ornamentale și de plante aromatice în ghivece, care urmează să fie vândute împreună cu ghiveciul către consumatorul final;
(b)
cultivarea de plantule sau răsaduri în containere pentru transplantare ulterioară. |
1.5. |
Prin derogare de la punctul 1.1, cultivarea plantelor în straturi înălțate este permisă numai pentru suprafețele care au fost certificate ca fiind ecologice pentru această practică înainte de 28 iunie 2017 în Finlanda, Suedia și Danemarca. Nicio extindere a suprafețelor respective nu este permisă. Această derogare expiră la ►M1 31 decembrie 2031 ◄ . Până la ►M1 31 decembrie 2026 ◄ , Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la utilizarea straturilor înălțate în agricultura ecologică. Raportul respectiv poate fi însoțit, atunci când este cazul, de o propunere legislativă privind utilizarea straturilor înălțate în agricultura ecologică. |
1.6. |
Toate tehnicile de producție vegetală utilizate previn sau reduc la minimum orice contribuție la contaminarea mediului. |
1.7. |
Conversia 1.7.1. Pentru ca plantele și produsele vegetale să fie considerate produse ecologice, normele de producție stabilite în prezentul regulament trebuie să fi fost puse în aplicare cu privire la parcele pe parcursul unei perioade de conversie de cel puțin doi ani înainte de însămânțare sau, în cazul pășunilor și al furajelor perene, pe parcursul unei perioade de cel puțin doi ani înainte de utilizarea acestora ca hrană ecologică pentru animale sau, în cazul culturilor perene altele decât furajele, pe parcursul unei perioade de cel puțin trei ani înainte de prima recoltă a produselor ecologice. 1.7.2. În cazurile în care terenul sau una sau mai multe parcele ale acestuia au fost contaminate cu produse sau substanțe neautorizate pentru utilizarea în producția ecologică, autoritatea competentă poate decide să prelungească perioada de conversie pentru terenul sau parcelele în cauză peste perioada menționată la punctul 1.7.1. 1.7.3. În cazul în care are loc un tratament cu un produs sau o substanță neautorizată pentru utilizarea în producția ecologică, autoritatea competentă solicită o nouă perioadă de conversie în conformitate cu punctul 1.7.1. Perioada respectivă poate fi redusă în următoarele două cazuri:
(a)
un tratament cu un produs sau o substanță neautorizată pentru utilizarea în producția ecologică, ca parte dintr-o măsură obligatorie de control al dăunătorilor sau al buruienilor, inclusiv al organismelor de carantină sau al speciilor invazive, impusă de autoritatea competentă a statului membru în cauză;
(b)
un tratament cu un produs sau o substanță neautorizată pentru utilizarea în producția ecologică, ca parte a unor teste științifice aprobate de autoritatea competentă a statului membru în cauză. 1.7.4. În cazurile menționate la punctele 1.7.2. și 1.7.3, durata perioadei de conversie se fixează luând în considerare următoarele cerințe:
(a)
procesul de degradare a produsului sau substanței în cauză trebuie să garanteze, la sfârșitul perioadei de conversie, un nivel nesemnificativ de reziduuri în sol și, în cazul unei culturi perene, în plantă;
(b)
în urma tratamentului, recolta nu poate fi introdusă pe piață drept produse ecologice sau în conversie. 1.7.4.1. Statele membre informează Comisia și celelalte state membre cu privire la orice decizie pe care au luat-o pentru a stabili măsuri obligatorii legate de tratamentul cu un produs sau o substanță neautorizată pentru utilizare în producția ecologică; 1.7.4.2. În cazul în care are loc un tratament cu un produs sau o substanță neautorizată pentru utilizare în producția ecologică, nu se aplică punctul 1.7.5 litera (b). 1.7.5. În cazul terenurilor asociate producției animaliere ecologice:
(a)
normele de conversie se aplică întregii suprafețe a unității de producție pe care se produce hrana pentru animale.
(b)
în pofida dispozițiilor de la punctul 1.7.5 litera (a), perioada de conversie poate fi redusă la un an în cazul pășunilor și al suprafețelor în aer liber utilizate de specii neerbivore. |
1.8. |
Originea plantelor, inclusiv a materialului de reproducere a plantelor 1.8.1. Pentru producția de alte plante și produse vegetale decât materialul de reproducere a plantelor se folosește numai material ecologic de reproducere a plantelor. 1.8.2. Pentru obținerea materialului ecologic de reproducere a plantelor care urmează să fie utilizat pentru producția de alte produse decât materialul de reproducere a plantelor, planta-mamă și, dacă este relevant, alte plante destinate producției de material de reproducere a plantelor trebuie să fi fost produse în conformitate cu prezentul regulament pe durata a cel puțin o generație sau, în cazul culturilor perene, timp de cel puțin o generație în cursul a două perioade de vegetație. 1.8.3. Atunci când aleg tipul de material ecologic de reproducere a plantelor, operatorii acordă prioritate materialului ecologic de reproducere a plantelor adecvat agriculturii ecologice. 1.8.4. Pentru producția de soiuri ecologice adecvate agriculturii ecologice, activitățile de ameliorare ecologică se realizează în condiții ecologice și se concentrează pe îmbunătățirea diversității genetice, pe fundamentarea pe capacitatea de reproducție naturală, precum și pe performanțele agronomice, rezistența la boli și adaptarea la diversele condiții pedoclimatice locale. Toate practicile de înmulțire, cu excepția culturii de meristeme, se desfășoară în cadrul unei gestionări ecologice certificate. 1.8.5. Utilizarea materialului în conversie și neecologic de reproducere a plantelor 1.8.5.1. Prin derogare de la punctul 1.8.1, în cazul în care datele colectate în baza de date menționată la articolul 26a alineatul (1) sau în sistemul menționat la articolul 26 alineatul (2) litera (a) arată că nu sunt îndeplinite nevoile calitative sau cantitative ale operatorului cu privire la materialul ecologic relevant de reproducere a plantelor, cu excepția plantulelor, autoritățile competente pot autoriza utilizarea materialului de reproducere a plantelor neecologic sau în conversie în conformitate cu condițiile stabilite la punctele 1.8.5.3, 1.8.5.4 și 1.8.5.5. Înainte de a solicita orice astfel de derogare, operatorul consultă baza de date menționată la articolul 26 alineatul (1) sau sistemul menționat la articolul 26 alineatul (2) litera (a) pentru a verifica dacă solicitarea sa este justificată. 1.8.5.2. Autoritățile de control sau organismele de control recunoscute în conformitate cu articolul 46 alineatul (1) pot autoriza operatorii din țările terțe să utilizeze materialului de reproducere a plantelor neecologic sau în conversie într-o unitate de producție ecologică, atunci când materialul ecologic de reproducere a plantelor nu este disponibil în cantitate suficientă sau la un nivel calitativ suficient pe teritoriul țării terțe în care își are sediul operatorul și în conformitate cu condițiile prevăzute la punctele 1.8.5.3., 1.8.5.4 și 1.8.5.5. 1.8.5.3. Materialul neecologic de reproducere a plantelor nu se tratează cu alte produse de protecție a plantelor decât cele autorizate pentru tratamentul semințelor în conformitate cu articolul 24 alineatul (1) din prezentul regulament, cu excepția cazului în care autoritatea competentă a statului membru în cauză a prescris tratament chimic în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 2016/2031 în scopuri fitosanitare, pentru toate soiurile unei specii date în zona în care urmează să se utilizeze materialul de reproducere a plantelor. 1.8.5.4. Autorizația de utilizare a materialului în conversie sau neecologic de reproducere a plantelor se acordă înainte de semănarea culturii. 1.8.5.5. Autorizația de utilizare a materialului în conversie sau neecologic de reproducere a plantelor se acordă doar utilizatorilor individuali de la un sezon la altul, iar autoritatea competentă responsabilă de autorizare alcătuiește o listă cu cantitățile autorizate de material de reproducere a plantelor. |
1.9. |
Gestionarea și fertilizarea solului 1.9.1. În producția vegetală ecologică se folosesc practici de prelucrare a solului și de cultivare care mențin sau sporesc materia organică a solului, ameliorează stabilitatea și biodiversitatea solului și previn tasarea și eroziunea solului. 1.9.2. Fertilitatea și activitatea biologică a solului sunt menținute și sporite:
(a)
cu excepția cazului pajiștilor sau furajelor perene, prin utilizarea rotației multianuale a culturilor, inclusiv a culturilor obligatorii de leguminoase, ca culturi principale sau culturi de protecție pentru culturile de rotație, și a altor culturi pentru îngrășăminte verzi;
(b)
în cazul serelor sau al culturilor perene, altele decât furajele, prin utilizarea culturilor pentru îngrășăminte verzi pe termen scurt și leguminoase, precum și prin utilizarea diversității vegetale; și
(c)
în toate cazurile, prin aplicarea de îngrășăminte de origine animală sau de materii organice, ambele de preferință compostate, provenite din producția ecologică. 1.9.3. În cazul în care nevoile nutritive ale plantelor nu pot fi satisfăcute prin măsurile prevăzute la punctele 1.9.1 și 1.9.2, se pot folosi numai îngrășămintele și amelioratorii de sol care au fost autorizați în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică și numai în măsura în care este necesar. Operatorii țin registre privind utilizarea produselor respective. 1.9.4. Cantitatea totală de gunoi de grajd, astfel cum este definit în Directiva 91/676/CEE, utilizat în unitățile de producție în conversie sau ecologică, nu depășește 170 kg de azot pe an/hectar de suprafață agricolă utilizată. Această limită se aplică numai utilizării gunoiului de grajd, a gunoiului de grajd uscat și a dejecțiilor animaliere deshidratate de la pasări de curte, a compostului din excremente de animale, inclusiv dejecțiile animaliere de la pasări de curte, a compostului de gunoi de grajd și a excrementelor lichide de animale. 1.9.5. Operatorii exploatațiilor agricole pot stabili acorduri de cooperare scrise exclusiv cu alte exploatații și întreprinderi agricole care respectă normele privind producția ecologică, cu scopul de a răspândi surplusul de dejecții animaliere provenit din unități de producție ecologică. Limita maximă menționată la punctul 1.9.4 se calculează pe baza tuturor unităților de producție ecologică implicate într-o astfel de cooperare. 1.9.6. Pentru îmbunătățirea stării generale a solului sau în scopul îmbunătățirii disponibilității nutrienților în sol sau în culturi, se pot utiliza preparate pe bază de microorganisme. 1.9.7. Pentru activarea compostului se pot folosi preparate adecvate pe bază de plante sau preparate din microorganisme. 1.9.8. Nu se folosesc îngrășăminte minerale pe bază de azot. 1.9.9. Se pot utiliza preparate biodinamice. |
1.10. |
Gestionarea dăunătorilor și a buruienilor 1.10.1. Prevenirea daunelor cauzate de dăunători și buruieni se bazează în principal pe protecția prin:
—
inamici naturali,
—
alegerea speciilor, a soiurilor și a materialului eterogen,
—
rotația culturilor,
—
tehnici de cultivare precum fumigația ecologică, metode mecanice și fizice, și
—
procese termice, precum solarizarea și, în cazul culturilor protejate, tratamentul cu abur la suprafață aplicat solului (la o adâncime maximă de 10 cm).
1.10.2. Dacă plantele nu pot fi protejate în mod adecvat de dăunători prin măsurile prevăzute la punctul 1.10.1 sau în cazul unei amenințări constatate pentru o cultură, se pot utiliza numai produsele și substanțele autorizate în temeiul articolelor 9 și 24 pentru utilizare în producția ecologică și numai în măsura în care este necesar. Operatorii țin registre care să dovedească necesitatea utilizării unor astfel de produse. 1.10.3. În legătură cu produsele și substanțele folosite în capcane sau în dozatoare de produse și substanțe, altele decât feromonii, capcanele și/sau dozatoarele împiedică eliberarea produselor și substanțelor în mediu și contactul dintre produse și substanțe și culturi. Toate capcanele, inclusiv capcanele cu feromoni, se colectează după utilizare și se elimină în condiții de siguranță. |
1.11. |
Produsele folosite pentru curățare și dezinfecție Se folosesc numai acele produse pentru curățare și dezinfecție în producția vegetală autorizate în temeiul articolului 24 pentru folosire în producția ecologică. |
1.12. |
Obligația de a ține evidențe Operatorii țin registre cu privire la parcelele în cauză și cu privire la cantitatea recoltei. |
1.13. |
Pregătirea produselor neprelucrate În cazul în care operațiunile de pregătire, altele decât cele de prelucrare, sunt efectuate pe plante, cerințele generale stabilite la punctele 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 și 2.2.3 din partea IV se aplică mutatis mutandis unor astfel de operațiuni. |
2. Norme detaliate pentru anumite plante și produse vegetale
2.1. Norme privind producția de ciuperci
Pentru producția de ciuperci pot fi folosite substraturi, în cazul în care acestea sunt formate exclusiv din următoarele componente:
gunoi de grajd și excremente de animale:
fie din unități de producție ecologică, fie din unități în conversie aflate în cel de-al doilea an de conversie; fie
menționate la punctul 1.9.3, numai în cazul în care produsul menționat la punctul (i) nu este disponibil, cu condiția ca excrementele de animale și gunoiul de grajd respective să nu depășească 25 % din greutatea tuturor componentelor substratului, cu excepția materialului de acoperire și a apei eventual adăugate, înainte de compostare;
produse de origine agricolă, altele decât cele menționate la litera (a), provenite din unități de producție ecologică;
turbă netratată cu produse chimice;
lemn netratat cu produse chimice după tăiere;
produsele minerale menționate la punctul 1.9.3, apă și sol.
2.2. Norme privind culegerea plantelor sălbatice
Culegerea de plante sălbatice și de părți ale acestora, care cresc în mod spontan în zone naturale, păduri și zone agricole, este considerată drept o metodă de producție ecologică, dacă:
suprafețele respective nu au fost tratate, timp de cel puțin trei ani înainte de culegere, cu alte produse sau substanțe decât cele autorizate în temeiul cu articolelor 9 și 24 pentru utilizare în producția ecologică;
culegerea nu afectează stabilitatea habitatului natural sau prezervarea speciilor din zona de culegere.
Partea II: Norme privind producția animalieră
Pe lângă normele de producție stabilite la articolele 9, 10, 11 și 14, normele stabilite în prezenta parte se aplică producției animaliere ecologice.
1. Cerințe generale
1.1. |
Cu excepția apiculturii, se interzice producția animalieră în lipsa terenurilor, în cazul în care fermierul care intenționează să producă animale ecologice nu gestionează terenuri agricole și nu a încheiat un acord scris de cooperare cu un fermier în ceea ce privește utilizarea unor unități de producție ecologică sau în conversie, pentru animalele respective. |
1.2. |
Conversia
|
1.3. |
Originea animalelor
|
1.4. |
Alimentația 1.4.1. Cerințe generale privind alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme:
(a)
hrana pentru animale se obține în principal din exploatația agricolă în care sunt ținute animalele sau se obține din unități de producție ecologice sau în conversie aparținând altor exploatații din aceeași regiune;
(b)
animalele sunt hrănite cu hrană ecologică sau în conversie care satisface cerințele nutriționale ale animalelor în diversele etape de dezvoltare ale acestora; în producția animalieră nu este permisă limitarea cantității de hrană, cu excepția cazurilor justificate din motive veterinare;
(c)
se interzice ținerea animalelor în condiții care pot favoriza anemia sau supunerea acestora la regimuri care pot favoriza anemia;
(d)
practicile de îngrășare respectă întotdeauna modelele normale de alimentație pentru fiecare specie și bunăstarea animalelor, în fiecare stadiu al procesului de creștere; se interzice hrănirea forțată;
(e)
cu excepția porcinelor, a păsărilor de curte și a albinelor, animalele au acces permanent la pășuni, ori de câte ori permit condițiile, sau au acces permanent la furaje grosiere;
(f)
nu se folosesc factori de creștere și aminoacizi de sinteză;
(g)
animalele alăptate sunt hrănite de preferință cu lapte matern pe durata unei perioade minime prevăzute de Comisie în conformitate cu articolul 14 alineatul (3) litera (a); înlocuitorii de lapte care conțin componente obținute prin sinteză chimică sau componente de origine vegetală nu sunt utilizați în cursul perioadei respective;
(h)
materiile prime de origine vegetală, animală ori provenite din alge sau drojdie și utilizate pentru pentru hrana pentru animale sunt ecologice;
(i)
materiile prime pentru hrana pentru animale neecologice de origine vegetală, animală sau provenite din alge ori drojdie, materiile prime de origine microbiană sau minerală destinate hranei pentru animale, aditivii furajeri și adjuvanții tehnologici pot fi utilizați numai dacă au fost autorizați în temeiul cu articolul 24 pentru utilizare în producția ecologică. 1.4.2. Pășunat 1.4.2.1. Pășunatul pe teren ecologic Fără a aduce atingere punctului 1.4.2.2, animalele ecologice pasc pe teren ecologic. Cu toate acestea, pășunile ecologice pot fi utilizate de animale neecologice pentru o perioadă limitată în fiecare an, cu condiția ca acestea să fi fost crescute într-un mod favorabil mediului pe teren care beneficiază de sprijin în temeiul articolelor 23, 25, 28, 30, 31 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013 și ca pe pășunea respectivă să nu fie prezente în același timp cu animale ecologice. 1.4.2.2. Pășunatul pe terenuri comune și transhumanța 1.4.2.2.1. Animalele ecologice pot paște pe terenuri comune, cu condiția ca:
(a)
terenul comun să nu fi fost tratat cu produse sau substanțe neautorizate pentru utilizare în producția ecologică timp de cel puțin trei ani;
(b)
toate animalele neecologice care utilizează terenul comun să fi fost crescute într-un mod favorabil mediului pe teren care beneficiază de sprijin în temeiul articolelor 23, 25, 28, 30, 31 și 34 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013;
(c)
produsele de origine animală provenite de la animale ecologice care au fost produse în timpul pășunării pe terenul comun să nu fie considerate produse ecologice, decât dacă se poate dovedi o separare adecvată de animalele neecologice. 1.4.2.2.2. În perioada de transhumanță, animalele ecologice pot paște pe terenuri neecologice atunci când sunt mutate pe jos de pe o suprafață de pășunat pe alta. În această perioadă, animalele ecologice se țin separate de alte animale. Este permisă ingerarea de hrană neecologică sub formă de iarbă sau de alte tipuri de vegetație păscută de animale:
(a)
timp de maximum 35 de zile, incluzând drumul dus-întors; sau
(b)
în proporție de maximum 10 % din rația totală de hrană pe an, calculată ca procent din materia uscată de furaje de origine agricolă. 1.4.3. Hrană în conversie pentru animale 1.4.3.1. Pentru exploatațiile agricole care produc animale ecologice:
(a)
o proporție de până la 25 % în medie din formula nutritivă a rațiilor poate cuprinde hrană în conversie pentru animale provenită din al doilea an de conversie. Acest procent poate fi majorat la 100 % dacă această hrană în conversie pentru animale provine din exploatația în care sunt ținute animalele; și
(b)
o proporție de până la 20 % din cantitatea medie totală de hrană oferită animalelor poate proveni din pășunatul sau recoltarea pășunilor permanente, a parcelelor cu furaje perene sau culturi proteice, însămânțate în cadrul gestionării ecologice pe terenuri în primul an de conversie a acestora, cu condiția ca terenurile respective să facă parte din exploatația în sine. În cazul în care se utilizează pentru hrănire ambele tipuri de hrană în conversie menționate la literele (a) și (b), procentul total combinat al acestui tip de hrană nu depășește procentul maxim stabilit la litera (a). 1.4.3.2. Cifrele de la punctul 1.4.3.1 se calculează anual ca procent din substanța uscată a hranei de origine vegetală. |
1.5. |
Asistența medicală 1.5.1. Prevenirea bolilor
1.5.2. Tratamentul veterinar
|
1.6. |
Practici de adăpostire și de creștere
|
1.7. |
Bunăstarea animalelor
|
1.8. |
Pregătirea produselor neprelucrate În cazul în care operațiunile de pregătire, altele decât cele de prelucrare, sunt efectuate pe animale, cerințele generale stabilite la punctele 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 și 2.2.3 din partea IV se aplică mutatis mutandis unor astfel de operațiuni. |
1.9. |
Norme generale suplimentare 1.9.1. Referitor la bovine, ovine, caprine și ecvidee 1.9.1.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme:
(a)
cel puțin 60 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune. Acest procent se majorează la 70 % începând cu ►M1 1 ianuarie 2024 ◄ ;
(b)
animalele au acces la pășuni pentru a paște ori de câte ori condițiile o permit;
(c)
fără a se aduce atingere dispozițiilor de la litera (b), bovinele masculi cu vârsta mai mare de un an au acces la pășuni sau la o suprafață în aer liber;
(d)
în cazurile în care animalele au acces la pășuni pe parcursul perioadei de pășunat și în cazul în care sistemul de adăpostire pe timpul iernii oferă libertate de mișcare animalelor, poate fi ridicată obligația de a oferi suprafețe în aer liber pe parcursul lunilor de iarnă;
(e)
sistemele de creștere au la bază utilizarea maximă a pășunilor pentru păscut, în funcție de disponibilitatea pășunilor în diferitele perioade ale anului;
(f)
substanța uscată din rațiile zilnice constă în proporție de cel puțin 60 % din furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori din furaje însilozate. Acest procentaj poate fi redus la 50 % pentru animalele din producția de lapte pentru o perioadă maximă de trei luni la începutul perioadei de lactație. 1.9.1.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme:
(a)
adăpostul are podele netede, dar nu alunecoase;
(b)
adăpostul este prevăzut cu o suprafață de întins/de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție solidă care nu este sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică;
(c)
în pofida dispozițiilor de la articolul 3 alineatul (1) primul paragraf litera (a) și dispozițiilor de la articolul 3 alineatul (1) al doilea paragraf din Directiva 2008/119/CE a Consiliului ( 27 ), adăpostirea vițeilor în boxe individuale este interzisă după împlinirea vârstei de o săptămână, cu excepția anumitor animale pentru o perioadă limitată și în măsura în care acest lucru este justificat din considerente veterinare.
(d)
în cazul în care unui vițel i se administrează un tratament individual din motive veterinare, acesta este adăpostit în spații cu pardoseli rigide și trebuie să beneficieze de litieră. Vițelul trebuie să se poată răsuci cu ușurință și să se întindă complet în mod confortabil. 1.9.2. Referitor la cervide 1.9.2.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme:
(a)
cel puțin 60 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune. Acest procent se majorează la 70 % începând cu ►M1 1 ianuarie 2024 ◄ ;
(b)
animalele au acces la pășuni pentru a paște ori de câte ori condițiile o permit;
(c)
în cazurile în care animalele au acces la pășuni pe parcursul perioadei de pășunat și în cazul în care sistemul de adăpostire pe timpul iernii oferă libertate de mișcare animalelor, poate fi ridicată obligația de a oferi suprafețe în aer liber pe parcursul lunilor de iarnă;
(d)
sistemele de creștere au la bază utilizarea maximă a pășunilor pentru păscut, în funcție de disponibilitatea pășunilor în diferitele perioade ale anului;
(e)
substanța uscată din rațiile zilnice constă în proporție de cel puțin 60 % în furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori furaje însilozate. Acest procentaj poate fi redus la 50 % pentru cervidele femele din producția de lapte pentru o perioadă maximă de trei luni la începutul perioadei de lactație;
(f)
se asigură pășunat natural în țarc în perioada de vegetație. Nu sunt permise țarcurile care nu pot asigura hrana din pășunat în perioada de vegetație;
(g)
hrănirea este permisă numai în cazul în care pășunatul este limitat ca urmare a condițiilor meteorologice nefavorabile;
(h)
animalelor crescute într-un țarc li se asigură apă curată și proaspătă. În cazul în care nu există o sursă de apă ușor accesibilă pentru animale, trebuie prevăzute locuri cu apă. 1.9.2.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme:
(a)
cervidelor li se asigură locuri de refugiu, adăposturi și garduri care nu rănesc animalele;
(b)
în țarcurile destinate cerbilor roșii, animalele trebuie să se poată rostogoli în noroi pentru a asigura îngrijirea pielii și reglarea temperaturii corpului;
(c)
adăposturile sunt prevăzute cu podele netede, dar nu alunecoase;
(d)
adăpostul este prevăzut cu o suprafață de întins sau de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție care să fie solidă și să nu fie sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică;
(e)
locurile de hrănire sunt instalate în zone protejate de intemperii și accesibile atât pentru animale, cât și pentru persoanele care le îngrijesc. Solul pe care sunt situate locurile de hrănire este consolidat, iar aparatul de hrănire este prevăzut cu un acoperiș;
(f)
dacă nu se poate asigura accesul permanent la hrană, locurile de hrănire sunt concepute astfel încât toate animalele să se poată hrăni în același timp. 1.9.3. Referitor la porcine 1.9.3.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme:
(a)
cel puțin 30 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune;
(b)
la rația zilnică se adaugă furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori furaje însilozate;
(c)
în cazul în care fermierii nu au posibilitatea să obțină hrană proteică exclusiv din producția ecologică și autoritatea competentă a confirmat că hrana proteică ecologică nu este disponibilă în cantitate suficientă, se poate utiliza hrană proteică neecologică până la ►M1 31 decembrie 2026 ◄ , dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(i)
hrana nu este disponibilă în formă ecologică;
(ii)
hrana este produsă sau pregătită fără solvenți chimici;
(iii)
utilizarea sa este limitată la hrănirea purceilor de până la 35 kg cu compuși proteici specifici; și
(iv)
procentul maxim autorizat într-o perioadă de 12 luni pentru aceste animale nu depășește 5 %. Se calculează procentul substanței uscate din hrana pentru animale de origine agricolă. 1.9.3.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme:
(a)
adăposturile au podele netede, dar nu alunecoase;
(b)
adăposturile sunt prevăzute cu o suprafață de întins sau de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție care să fie solidă și să nu fie sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică;
(c)
se pune întotdeauna la dispoziție o litieră din paie sau din alt material adecvat, suficient de mare pentru a se asigura că toți porcii din țarc se pot întinde în același timp în maniera care ocupă cel mai mult spațiu;
(d)
scroafele sunt ținute în grupuri, cu excepția ultimelor stadii ale gestației și a perioadei alăptării, timp în care trebui să poată să se miște liber în țarc iar deplasările lor se restricționează numai pentru perioade scurte;
(e)
fără a neglija cerințele suplimentare pentru paie, cu câteva zile înaintea termenului prevăzut pentru fătare, scroafele trebuie să aibă la dispoziție o cantitate suficientă de paie sau de alt material natural adecvat care să le permită să construiască locuri de fătare;
(f)
trebuie ca porcinele să se poată bălega și să poată râma pe suprafețele pentru mișcare. Pentru râmare se pot folosi mai multe substraturi. 1.9.4. Referitor la păsări de curte 1.9.4.1. Originea animalelor Pentru a preveni utilizarea metodelor de creștere intensivă, păsările de curte sunt fie crescute până la o vârsta minimă, fie provin din rase cu creștere lentă, adaptate creșterii în aer liber. Autoritatea competentă definește criteriile pentru rasele cu creștere lentă sau întocmește o listă a raselor respective și comunică aceste informații operatorilor, altor state membre și Comisiei. În cazul în care fermierul nu utilizează rase de păsări cu creștere lentă, vârsta minimă la sacrificare este următoarea:
(a)
81 de zile pentru pui;
(b)
150 de zile pentru claponi;
(c)
49 de zile pentru rațe din rasa Pekin;
(d)
70 de zile pentru rațele leșești femele;
(e)
84 de zile pentru rațele leșești masculi;
(f)
92 de zile pentru rațele Mulard;
(g)
94 de zile pentru bibilici;
(h)
140 de zile pentru curcani și gâștele de carne; și
(i)
100 de zile pentru curci. 1.9.4.2. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme:
(a)
cel puțin 30 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune;
(b)
la rația zilnică se adaugă furaje grosiere, nutreț proaspăt sau uscat ori furaje însilozate;
(c)
în cazul în care fermierii nu au posibilitatea să obțină hrană proteică exclusiv din producția ecologică pentru specii de păsări de curte și autoritatea competentă a confirmat că hrana proteică ecologică nu este disponibilă în cantitate suficientă, se poate utiliza hrană proteică neecologică până la ►M1 31 decembrie 2026 ◄ , dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(i)
hrana nu este disponibilă în formă ecologică;
(ii)
hrana este produsă sau pregătită fără solvenți chimici;
(iii)
utilizarea sa este limitată la hrănirea păsărilor de curte tinere cu compuși proteici specifici; și
(iv)
procentul maxim autorizat într-o perioadă de 12 luni pentru aceste animale nu depășește 5 %. Se calculează procentul substanței uscate din hrana de origine agricolă. 1.9.4.3. Bunăstarea animalelor Este interzisă deplumarea păsărilor de curte vii. 1.9.4.4. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme:
(a)
cel puțin o treime din suprafața podelei este solidă, adică nu este construită din grilaje sau din plasă, și este acoperită cu material de litieră precum paie, surcele, nisip sau turbă;
(b)
în adăposturile pentru găinile ouătoare, o parte suficient de mare din suprafața podelei care este la dispoziția găinilor este disponibilă pentru colectarea dejecțiilor de la păsări;
(c)
clădirile sunt golite de păsări de fiecare dată când se schimbă lotul de păsări care au fost crescute. În acest timp, se curăță și se dezinfectează clădirile și echipamentele. De asemenea, atunci când s-a încheiat creșterea fiecărui lot de păsări, țarcurile se lasă goale pe durata unei perioade care urmează a fi stabilită de statele membre, pentru a permite vegetației să crească la loc. Aceste cerințe nu se aplică în cazul în care păsările de curte nu sunt crescute în loturi, nu sunt ținute în țarcuri și se pot deplasa liber pe toată durata zilei;
(d)
păsările de curte au acces la o suprafață în aer liber cel puțin o treime din viața lor. Totuși, găinile ouătoare și păsările de curte pentru îngrășare au acces la o suprafață în aer liber cel puțin o treime din viața lor, cu excepția cazului în care au fost impuse restricții temporare pe baza legislației Uniunii;
(e)
se asigură accesul permanent în timpul zilei la spații în aer liber de la o vârstă cât mai mică posibil din punct de vedere practic și ori de câte ori starea fiziologică și fizică permite acest lucru, cu excepția cazului în care au fost impuse restricții temporare pe baza legislației Uniunii;
(f)
prin derogare de la punctul 1.6.5, în cazul păsărilor de reproducție și al puicuțelor cu vârsta sub 18 săptămâni, dacă condițiile menționate la punctul 1.7.3 în ceea ce privește restricțiile și obligațiile legate de protecția sănătății umane și animale impuse pe baza legislației Uniunii sunt îndeplinite și împiedică păsările de reproducție și puicuțele cu vârsta sub 18 săptămâni să aibă acces la zone în aer liber, verandele sunt considerate suprafețe în aer liber și, în astfel de cazuri, sunt prevăzute cu o barieră din plasă de sârmă pentru a bloca accesul altor păsări;
(g)
suprafețele în aer liber pentru păsările de curte permit accesul ușor al păsărilor la un număr adecvat de adăpătoare;
(h)
suprafețele în aer liber pentru păsările de curte sunt în cea mai mare parte acoperite cu vegetație;
(i)
în condițiile în care suprafața în aer liber oferă hrană pentru animale în cantități limitate, de exemplu, din cauza acoperirii cu zăpadă pe o durată mare de timp sau a condițiilor meteorologice aride, rațiile păsărilor de curte trebuie să includă furaje grosiere suplimentare;
(j)
dacă sunt ținute în interior din cauza unor restricții sau a unor obligații impuse în baza legislației UE, păsările de curte au acces în permanență la cantități suficiente de furaje grosiere și la materiale corespunzătoare pentru a-și putea satisface nevoile etologice;
(k)
păsările de apă au acces la un curs de apă, la un iaz, la un lac sau la o baltă ori de câte ori condițiile de igienă și cele meteorologice fac posibil acest lucru, pentru a se respecta nevoile specifice speciei lor și cerințele în materie de bunăstare a animalelor; atunci când un astfel de acces nu este posibil din cauza condițiilor meteorologice, păsările respective au acces la apă astfel încât să își poată scufunda capul în ea pentru a-și curăța penajul;
(l)
lumina naturală poate fi suplimentată prin mijloace artificiale pentru a oferi un maxim de 16 ore de lumină pe zi, cu o perioadă continuă de odihnă nocturnă fără lumină artificială de cel puțin opt ore;
(m)
suprafața utilizabilă totală destinate îngrășării păsărilor de curte în adăposturi pentru păsări de curte pentru oricare unitate de producție nu depășește 1 600 m2;
(n)
numărul de găini ouătoare dintr-un compartiment al unui adăpost pentru păsări de curte nu depășește 3 000 . 1.9.5. Referitor la iepuri 1.9.5.1. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme:
(a)
cel puțin 70 % din hrana pentru animale provine de la ferma respectivă sau, în cazul în care nu este fezabil sau o astfel de hrană nu este disponibilă, este produsă în cooperare cu alte unități de producție ecologice sau în conversie și cu operatori din sectorul hranei pentru animale care utilizează hrană pentru animale și materii prime pentru hrana pentru animale din aceeași regiune;
(b)
iepurii au acces la pășuni pentru a paște ori de câte ori condițiile o permit;
(c)
sistemele de creștere au la bază utilizarea maximă a pășunilor pentru păscut, în funcție de disponibilitatea pășunilor în diferitele perioade ale anului;
(d)
atunci când nu există iarbă suficientă, trebuie furnizată hrană fibroasă, cum ar fi paie sau fân. Nutrețul reprezintă cel puțin 60 % din alimentație. 1.9.5.2. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme:
(a)
adăpostul este prevăzut cu o suprafață de întins sau de odihnă confortabilă, curată și uscată, de dimensiuni suficiente, constând într-o construcție care să fie solidă și să nu fie sub formă de grilaje. Zona de odihnă cuprinde un culcuș mare, uscat, pe care se împrăștie material de litieră. Litiera este formată din paie sau alte materiale naturale adecvate. Litiera poate fi îmbunătățită și îmbogățită cu orice produs mineral autorizat în temeiul articolului 24 ca îngrășământ sau ca ameliorator de sol pentru utilizare în producția ecologică;
(b)
iepurii sunt ținuți în grupuri;
(c)
fermele de iepuri utilizează rase robuste, adaptate la condițiile în aer liber;
(d)
iepurii au acces la:
(i)
un adăpost acoperit, inclusiv zone de refugiu întunecoase;
(ii)
un spațiu de mișcare situat în exterior cu vegetație, de preferință pășune;
(iii)
o platformă deasupra solului pe care să poată sta, fie în interior, fie în exterior;
(iv)
material pentru cuib în cazul femelelor care alăptează. 1.9.6. Referitor la albine 1.9.6.1. Originea animalelor Pentru apicultură, se preferă utilizarea Apis mellifera și a ecotipurilor locale ale acesteia. 1.9.6.2. Alimentația În ceea ce privește alimentația, se aplică următoarele norme:
(a)
la sfârșitul sezonului de producție, stupii trebuie să rămână cu rezerve suficiente de miere și polen pentru ca albinele să supraviețuiască peste iarnă;
(b)
coloniile de albine pot fi hrănite numai în cazul în care supraviețuirea coloniilor este pusă în pericol din cauza condițiilor climatice. În acest caz, coloniile sunt hrănite cu miere ecologică, siropuri de zahăr ecologic sau zahăr ecologic. 1.9.6.3. Asistența medicală În ceea ce privește asistența medicală, se aplică următoarele norme:
(a)
în scopul protejării ramelor, a stupilor și a fagurilor, în special de dăunători, sunt permise doar rodenticidele, utilizate în capcane, și produsele și substanțele corespunzătoare autorizate în temeiul articolelor 9 și 24 pentru utilizare în producția ecologică;
(b)
sunt permise tratamentele fizice pentru dezinfectarea stupinelor, precum fumul sau flacăra directă;
(c)
practica distrugerii masculilor pentru ameliorare este permisă doar în scopul de a limita infestarea cu Varroa destructor;
(d)
dacă, în ciuda tuturor măsurilor preventive, coloniile se îmbolnăvesc sau sunt infestate, acestea sunt tratate imediat și, dacă este necesar, pot fi plasate în stupine izolate;
(e)
în cazurile de infestare cu Varroa destructor, se pot folosi acidul formic, acidul lactic, acidul acetic și acidul oxalic, precum și mentolul, timolul, eucaliptolul sau camforul;
(f)
în cazul în care se aplică un tratament cu produse alopatice chimice de sinteză, inclusiv antibioticele, altele decât produsele și substanțele autorizate pentru utilizare în temeiul articolelor 9 și 24 în producția ecologică, pe durata tratamentului, coloniile tratate se plasează în stupine izolate și toată ceara este înlocuită cu ceară provenită din apicultura ecologică. Ulterior, în cazul coloniilor respective, se aplică perioada de conversie de 12 luni stabilită la punctul 1.2.2. 1.9.6.4. Bunăstarea animalelor În ceea ce privește apicultura, se aplică următoarele norme generale suplimentare:
(a)
se interzice distrugerea albinelor în faguri ca metodă asociată recoltării produselor apicole;
(b)
se interzice mutilarea, precum tăierea aripilor mătcilor. 1.9.6.5. Practici de adăpostire și de creștere În ceea ce privește practicile de adăpostire și de creștere, se aplică următoarele norme:
(a)
stupinele se amplasează în zone în care se asigură resurse de nectar și polen provenite în principal din culturi produse în mod ecologic sau, după caz, din flora spontană sau din păduri, ori culturi gestionate în mod neecologic care sunt tratate doar prin metode cu impact scăzut asupra mediului;
(b)
stupinele sunt ținute la distanță de surse care pot conduce la contaminarea produselor apicole sau la afectarea sănătății albinelor;
(c)
amplasarea stupinelor se face în așa fel încât, pe o rază de 3 km de la locul unde se află stupina, sursele de nectar și de polen să constea în principal în culturi produse prin metode ecologice sau în vegetație spontană ori în culturi tratate prin metode cu impact scăzut asupra mediului echivalente celor prevăzute la articolele 28 și 30 din Regulamentul (UE) nr. 1305/2013, care nu pot afecta calificarea producției apicole drept ecologică. Cerința menționată nu se aplică atunci când plantele nu sunt înflorite sau coloniile de albine sunt inactive;
(d)
stupii și materialele utilizate în apicultură sunt fabricate în principal din materiale naturale care nu prezintă niciun risc de contaminare pentru mediu sau pentru produsele apicole;
(e)
ceara de albine pentru fagurii noi provine din unități de producție ecologică;
(f)
în stupi se pot folosi numai produse naturale precum propolisul, ceara și uleiurile vegetale;
(g)
nu se utilizează repelenți chimici de sinteză pe parcursul operațiunilor de extragere a mierii;
(h)
nu se utilizează faguri cu larve pentru extragerea mierii;
(i)
apicultura nu este considerată ecologică atunci când este practicată în regiuni sau zone desemnate de statele membre ca regiuni sau zone în care nu poate fi practicată apicultura ecologică. |
Partea III: Norme de producție privind algele și animalele de acvacultură
1. Cerințe generale
1.1. |
Operațiunile se desfășoară în locuri neafectate de contaminare cu produse sau substanțe neautorizate pentru utilizare în producția ecologică sau cu poluanți care ar compromite caracterul ecologic al produselor. |
1.2. |
Unitățile de producție ecologică și neecologică se separă în mod corespunzător și în conformitate cu distanțele minime de separare stabilite de statele membre, după caz. Astfel de măsuri de separare se bazează pe situarea naturală, pe sisteme separate de distribuție a apei, pe distanțe, pe maree, și pe situarea în amonte și în aval a unității de producție ecologică. Producția de alge și de acvacultură nu este considerată ecologică atunci când este practicată în locuri sau în zone desemnate de autoritățile statelor membre ca locuri sau zone neadecvate pentru astfel de activități. |
1.3. |
În cazul tuturor operațiunilor noi pentru care se solicită recunoașterea producției ca fiind ecologică și care produc mai mult de 20 de tone de produse de acvacultură pe an, este necesară o evaluare de mediu corespunzătoare pentru unitatea de producție pentru a se stabili condițiile din unitatea de producție și din mediul din imediata sa apropiere, precum și posibilele efecte ale funcționării acesteia. Operatorul furnizează evaluarea de mediu organismului de control sau autorității de control. Conținutul evaluării de mediu se bazează pe anexa IV la Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului ( 28 ). Dacă unitatea de producție a făcut deja obiectul unei evaluări echivalente, se permite utilizarea respectivei evaluări în acest scop. |
1.4. |
Nu este permisă distrugerea de mangrove. |
1.5. |
Operatorul prezintă un plan de gestionare durabilă proporțional cu unitatea de producție pentru acvacultură și recoltarea de alge. |
1.6. |
Planul se actualizează anual și prezintă în detaliu efectele operațiunii asupra mediului și monitorizarea de mediu care urmează să fie efectuată și enumeră măsurile care trebuie luate în vederea reducerii la minimum a efectelor negative asupra mediului înconjurător acvatic și terestru, inclusiv, acolo unde este cazul, a cantității de nutrienți evacuați în mediu pe ciclu de producție sau pe an. Planul înregistrează date privind verificarea și reparațiile echipamentului tehnic. |
1.7. |
Măsurile defensive și preventive adoptate împotriva prădătorilor în conformitate cu Directiva 92/43/CEE și cu normele naționale se înregistrează în planul de gestionare durabilă. |
1.8. |
După caz, redactarea planului de gestionare se face în coordonare cu operatorii din vecinătate. |
1.9. |
Operatorii din sectorul acvaculturii și al cultivării algelor întocmesc, ca parte a planului de gestionare durabilă, un calendar de reducere a cantității de deșeuri, care urmează să fie aplicat odată cu începerea operațiunilor. Dacă este posibil, utilizarea căldurii reziduale se limitează la energia din surse regenerabile. |
1.10. |
Pregătirea produselor neprelucrate În cazul în care operațiunile de pregătire, altele decât cele de prelucrare sunt efectuate pe alge sau animale de acvacultură, cerințele generale stabilite la punctele 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 și 2.2.3 din partea IV se aplică mutatis mutandis unor astfel de operațiuni. |
2. Cerințe aplicabile algelor
Pe lângă normele generale de producție stabilite la articolele 9, 10, 11 și 15 și, dacă este relevant, în secțiunea 1 din prezenta parte, normele stabilite în prezenta secțiune se aplică culegerii și producției ecologice de alge. Normele respective se aplică mutatis mutandis producției de fitoplancton.
2.1. Conversia
2.1.1. |
Perioada de conversie pentru o unitate de producție pentru culegerea de alge este de șase luni. |
2.1.2. |
Perioada de conversie pentru o unitate de producție pentru cultivarea algelor este o perioadă de șase luni sau un ciclu de producție complet, în funcție de care dintre acestea două are o durată mai mare. |
2.2. Norme aplicabile producției de alge
2.2.1. |
Culegerea algelor sălbatice și a părților acestora este considerată metodă de producție ecologică dacă:
(a)
zonele de creștere sunt adecvate din punct de vedere al sănătății și au o stare ecologică foarte bună, astfel cum este definită în Directiva 2000/60/CE, sau au o calitate echivalentă cu:
—
zonele de producție încadrate în categoriile A și B în Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (
29
), până la 13 decembrie 2019, sau
—
zonele de clasificare aferente stabilite în actele de punere în aplicare adoptate de Comisie în conformitate cu articolul 18 alineatul (8) din Regulamentul (UE) 2017/625, începând cu 14 decembrie 2019;
(b)
culegerea nu afectează în mod semnificativ stabilitatea ecosistemului natural sau conservarea speciilor în zona de culegere. |
2.2.2. |
Pentru a fi considerată ecologică, cultivarea algelor are loc în zone cu caracteristici de mediu și sanitare cel puțin echivalente cu cele evidențiate la punctul 2.2.1 litera (a). În plus, se aplică următoarele norme de producție:
(a)
se utilizează practici durabile în toate etapele de producție, de la culegerea algelor tinere până la recoltare;
(b)
pentru a se asigura menținerea unui fond genetic extins, culegerea algelor tinere în zonele de creștere spontană se efectuează cu regularitate, în scopul de a menține și de a spori diversitatea stocurilor cultivate în interior;
(c)
nu se utilizează îngrășăminte decât în instalațiile de interior și numai dacă utilizarea acestora în producția ecologică a fost autorizată în temeiul articolului 24 în acest scop. |
2.3. Cultivarea algelor
2.3.1. Cultura de alge în larg utilizează numai nutrienți care există în mod natural în mediu sau care provin din unități de producție ecologică a animalelor de acvacultură situate de preferință în apropiere, ca parte a unui sistem de policultură.
2.3.2. În cazul instalațiilor de pe uscat în care sunt folosite surse externe de nutrienți, nivelurile de nutrienți din efluent trebuie să fie, în mod verificabil, aceleași cu nivelurile de nutrienți din apa care intră în instalație sau inferioare acestora. Se pot folosi numai nutrienți de origine vegetală sau minerală autorizați în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică.
2.3.3. Densitatea culturii sau intensitatea operațională se înregistrează și menține integritatea mediului acvatic prin garantarea faptului că nu se depășește cantitatea maximă de alge care poate fi realizată fără efecte negative asupra mediului.
2.3.4. Corzile și alte echipamente utilizate pentru creșterea algelor se reutilizează sau se reciclează atunci când este posibil.
2.4. Culegerea sustenabilă a algelor sălbatice
2.4.1. |
Se efectuează o singură estimare a biomasei la începutul culegerii algelor. |
2.4.2. |
În unitatea de producție sau în localurile producătorului se păstrează documente contabile care permit operatorului să identifice, iar organismului de control sau autorității de control să verifice că culegătorii au furnizat numai alge sălbatice produse în conformitate cu prezentul regulament. |
2.4.3. |
Culegerea se realizează astfel încât cantitățile culese să nu producă un impact semnificativ asupra stării mediului acvatic. Pentru a se asigura că algele se pot regenera și că sunt împiedicate capturile accidentale, se iau măsuri precum tehnicile de culegere, dimensiunile minime, vârstele, ciclurile de reproducere sau dimensiunea algelor care rămân. |
2.4.4. |
În cazul în care algele sunt culese dintr-o zonă de culegere partajată sau comună, trebuie să fie disponibile documente justificative elaborate de autoritatea relevantă desemnată de către statul membru în cauză, din care să reiasă că întreaga culegere respectă prezentul regulament. |
3. Cerințe privind animalele de acvacultură
Pe lângă normele de producție generale stabilite la articolele 9, 10, 11 și 15 și, dacă este relevant, în secțiunea 1 din prezenta parte, normele stabilite în prezenta secțiune se aplică producției ecologice de specii de pești, crustacee, echinoderme și moluște. Normele respective se aplică mutatis mutandis și producției de zooplancton, microcrustacee, rotifere, viermi și alte animale acvatice care constituie hrană pentru animale.
3.1. Cerințe generale
3.1.1. Conversia
Se aplică următoarele perioade de conversie pentru unitățile de producție de acvacultură în cazul tipurilor de instalații de acvacultură enumerate mai jos, inclusiv al animalelor de acvacultură existente:
pentru instalațiile care nu pot fi drenate, curățate și dezinfectate, o perioadă de conversie de 24 de luni;
pentru instalațiile care au fost drenate sau care au făcut obiectul unui vid sanitar, o perioadă de conversie de 12 luni;
pentru instalațiile care au fost drenate, curățate și dezinfectate, o perioadă de conversie de șase luni;
pentru instalațiile de apă cu circuit deschis, inclusiv cele care produc moluște bivalve, o perioadă de conversie de trei luni.
3.1.2. Originea animalelor de acvacultură
3.1.2.1. |
În ceea ce privește originea animalelor de acvacultură, se aplică următoarele norme:
(a)
acvacultura ecologică se bazează pe creșterea de efective tinere provenite de la genitori ecologici și din unități de producție ecologice;
(b)
se utilizează specii crescute la nivel local, iar ameliorarea animalelor urmărește obținerea de subspecii mai bine adaptate la condițiile de producție, asigurând o bună stare de sănătate și bunăstarea animalelor, precum și o utilizare eficientă a resurselor de hrană pentru animale. Se pun la dispoziția autorității competente sau, dacă este cazul, a organismului de control sau a autorității de control documente justificative privind originea și tratamentul acestora;
(c)
sunt alese specii robuste, care pot fi crescute fără a crea prejudicii semnificative efectivelor sălbatice;
(d)
în scopul ameliorării, într-o exploatație pot fi introduse animale sălbatice capturate sau animale neecologice de acvacultură numai în cazuri bine întemeiate, dacă nu există rase ecologice sau dacă în unitatea de producție se aduce stoc genetic nou în scopul ameliorării, după ce autoritatea competentă a emis o autorizație, în vederea îmbunătățirii calității stocului genetic. Aceste animale se țin într-un sistem de gestionare ecologică timp de cel puțin trei luni înainte de a putea fi utilizate pentru ameliorare. Pentru animalele care se află pe lista roșie a IUCN a speciilor pe cale de dispariție, autorizația de utilizare a exemplarelor sălbatice capturate se poate acorda numai în contextul programelor de conservare recunoscute de autoritatea publică relevantă responsabilă de efortul de conservare;
(e)
în scopul creșterii, recoltarea de efective tinere sălbatice de acvacultură se restrânge specific la următoarele cazuri:
(i)
afluxul natural de larve și puiet de pește sau de crustacee la umplerea iazurilor, a sistemelor de reținere și a țarcurilor;
(ii)
repopularea cu pești mici sau larve de crustacee din speciile care nu se regăsesc pe lista roșie a IUCN a speciilor pe cale de dispariție în fermele de acvacultură extensivă din interiorul zonelor umede, cum ar fi apele salmastre, regiunile mareice și lagunele costiere, cu condiția ca:
—
repopularea să fie conformă cu măsurile de gestionare aprobate de autoritățile relevante pentru a se asigura exploatarea durabilă a speciilor în cauză; și
—
animalele să fie hrănite în exclusivitate cu hrană disponibilă în mod natural în mediu.
Prin derogare de la litera (a), statele membre pot autoriza introducerea, în scopul creșterii, într-o unitate de producție ecologică, a unui procent de efective tinere neecologice de cel mult 50 %, din specii care nu au fost dezvoltate drept ecologice în Uniune până la ►M1 1 ianuarie 2022 ◄ , cu condiția ca cel puțin ultimele două treimi din durata ciclului de producție să fie gestionate în cadrul gestionării ecologice. O astfel de derogare poate fi acordată pentru o perioadă de maximum doi ani și nu poate fi reînnoită. În cazul exploatațiilor de acvacultură situate în afara Uniunii, o astfel de derogare nu poate fi acordată decât de către autoritățile de control sau organismele de control care au fost recunoscute în conformitate cu articolul 46 alineatul (1) pentru specii care nu au fost dezvoltate drept ecologice nici pe teritoriul țării în care este situată exploatația, nici în Uniune. O astfel de derogare poate fi acordată pentru o perioadă de maximum doi ani și nu poate fi reînnoită. |
3.1.2.2. |
În privința ameliorării, se aplică următoarele norme:
(a)
nu se utilizează hormoni și derivați ai hormonilor;
(b)
nu se utilizează producția artificială de subspecii monosex, cu excepția sortării manuale, inducerii poliploidiei, hibridizării artificiale și clonării;
(c)
se aleg subspeciile adecvate. |
3.1.3. Alimentația
3.1.3.1. |
În ceea ce privește hrana pentru pești, crustacee și echinoderme, se aplică următoarele norme:
(a)
animalele sunt hrănite cu hrană care să satisfacă cerințele nutriționale ale animalelor în diversele stadii de dezvoltare a acestora;
(b)
regimurile alimentare sunt concepute ținând cont de următoarele priorități:
(i)
sănătatea animală și bunăstarea animalelor;
(ii)
calitatea superioară a produselor, inclusiv în ceea ce privește compoziția nutrițională a produsului care trebuie să asigure calitatea ridicată a produsului final comestibil;
(iii)
impact redus asupra mediului;
(c)
componenta vegetală a hranei pentru animale este ecologică, iar componenta din hrană derivată din animale acvatice provine din acvacultura ecologică sau din activități de pescuit care au fost certificate ca fiind durabile în cadrul unui program recunoscut de către autoritatea competentă, în conformitate cu principiile prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 1380/2013;
(d)
materiile prime neecologice de origine vegetală, animală sau provenite din alge ori drojdie destinate hranei pentru animale, materiile prime de origine minerală sau de origine microbiană destinate hranei pentru animale, aditivii furajeri și adjuvanții tehnologici se utilizează numai dacă au fost autorizați în temeiul prezentului regulament pentru utilizare în producția ecologică;
(e)
nu se folosesc factori de creștere și aminoacizi de sinteză. |
3.1.3.2. |
În privința moluștelor bivalve și a altor specii care nu sunt hrănite de către om, ci se hrănesc cu plancton natural, se aplică următoarele norme:
(a)
astfel de animale filtrante primesc tot necesarul nutrițional din natură, cu excepția exemplarelor tinere crescute în incubatoare și pepiniere;
(b)
zonele de creștere sunt adecvate din punct de vedere al sănătății și se află într-o stare ecologică foarte bună, astfel cum este definită de Directiva 2000/60/CE, sau într-o stare ecologică bună, astfel cum se definește în Directiva 2008/56/CE, sau au o calitate echivalentă cu:
—
zonele de producție încadrate în categoria A în Regulamentul (CE) nr. 854/2004, până la 13 decembrie 2019, sau
—
zonele de clasificare aferente stabilite în actele de punere în aplicare adoptate de Comisie în conformitate cu articolul 18 alineatul (8) din Regulamentul (UE) 2017/625, începând cu 14 decembrie 2019.
|
3.1.3.3. |
Norme specifice privind hrana pentru animalele de acvacultură carnivore Hrana pentru animalele de acvacultură carnivore se obține conform următoarelor priorități:
(a)
hrană ecologică pentru animale, de origine acvicolă;
(b)
făină și ulei de pește obținute din resturi provenind din acvacultura ecologică obținute din pești, crustacee sau moluște;
(c)
făină și ulei de pește, precum și materiile prime destinate hranei pentru animale pe bază de pește derivate din resturi provenind de la pești, crustacee sau moluște capturate deja pentru consumul uman în pescării durabile;
(d)
făină și ulei de pește, precum și materiile prime destinate hranei pentru animale pe bază de pește derivate din pești, crustacee sau moluște întregi capturate în pescării durabile și nefolosite pentru consumul uman;
(e)
materii prime ecologice de origine vegetală sau animală destinate hranei pentru animale; proporția materiilor prime vegetale nu depășește 60 % din totalul ingredientelor. |
3.1.3.4. |
Norme specifice privind hrana pentru anumite animale de acvacultură În faza de creștere, peștii din apele interioare, creveții din familia Penaeidae și creveții de apă dulce, precum și peștii tropicali de apă dulce sunt hrăniți după cum urmează:
(a)
sunt hrăniți cu hrană pentru animale care se găsește în mod natural în iazuri și lacuri;
(b)
dacă hrana naturală pentru animale menționată la litera (a) nu este disponibilă în cantități suficiente, se poate utiliza hrană pentru animale ecologică de origine vegetală, crescută de preferință în ferma propriu-zisă, sau alge. Operatorii păstrează documente justificative privind necesitatea de a folosi hrană suplimentară;
(c)
dacă hrana naturală pentru animale este suplimentată în conformitate cu litera (b):
(i)
rațiile de hrană pentru creveții din familia Penaeidae și pentru creveții de apă dulce (Macrobrachium spp.) pot include maximum 25 % făină și 10 % ulei de pește derivate din pescării durabile;
(ii)
rațiile de hrană pentru pangasius (Pangasius spp.) pot include maximum 10 % făină sau ulei de pește derivat din pescării durabile. |
3.1.4. Asistența medicală
3.1.4.1. Prevenirea bolilor
În ceea ce privește prevenirea bolilor, se aplică următoarele norme:
prevenirea bolilor se bazează pe ținerea animalelor în condiții optime prin selectarea corespunzătoare a amplasării, ținând seama, printre altele, de necesitățile speciilor în ceea ce privește calitatea bună a apei, debitul și rata schimbului de apă, prin proiectarea optimă a exploatațiilor, prin aplicarea bunelor practici de gestionare și de creștere, inclusiv curățarea și dezinfectarea periodică a localurilor, prin hrană de calitate superioară pentru animale, prin asigurarea unei densități adecvate a efectivelor, precum și prin selecția raselor și a tulpinilor;
este permisă utilizarea de medicamente imunologice veterinare;
un plan de gestionare a sănătății animale detaliază practicile privind biosecuritatea și prevenirea bolilor, inclusiv un acord scris privind consilierea în materie de sănătate, proporțională cu unitatea de producție, încheiat cu servicii calificate în domeniul sănătății animalelor de acvacultură care efectuează o vizită la fermă cel puțin o dată pe an sau, în cazul crustaceelor bivalve, cel puțin o dată la doi ani;
sistemele, echipamentele și ustensilele din cadrul exploatației se curăță și se dezinfectează corespunzător;
depunerile (bio-fouling) de organisme se îndepărtează numai prin mijloace fizice sau manual și, după caz, se aruncă înapoi în mare la distanță mare de fermă;
se pot folosi numai substanțe pentru curățarea și dezinfectarea echipamentelor și a instalațiilor autorizate în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică;
în ceea ce privește vidul sanitar, se aplică următoarele norme:
autoritatea competentă sau, după caz, autoritatea sau organismul de control stabilește dacă este necesar vidul sanitar și stabilește durata adecvată care trebuie respectată și documentată după fiecare ciclu de producție în sisteme de reținere în circuit deschis amplasate în larg;
nu este obligatoriu în cazul culturii de moluște bivalve;
pe durata vidului sanitar, cușca scufundată sau alte structuri utilizate pentru producția de animale de acvacultură sunt golite, dezinfectate și rămân goale până la reutilizare;
dacă este cazul, hrana pentru pești neconsumată, excrementele și animalele moarte se îndepărtează imediat pentru a se evita riscul unor daune semnificative pentru mediu în ceea ce privește calitatea stării apei, pentru a se reduce la minimum riscul apariției bolilor și pentru a se evita atragerea insectelor sau a rozătoarelor;
lumina ultravioletă și ozonul se pot utiliza numai în incubatoare și pepiniere;
pentru controlul biologic al ectoparaziților, se utilizează de preferință peștii curățători, precum și apa dulce, apa de mare și soluțiile de clorură de sodiu.
3.1.4.2. Tratamentele veterinare
În privința tratamentelor veterinare, se aplică următoarele norme:
bolile sunt tratate imediat, pentru a se evita orice suferință a animalului; medicamentele veterinare alopatice chimice de sinteză, inclusiv antibioticele, pot fi folosite atunci când este necesar, în condiții stricte și sub responsabilitatea unui medic veterinar, atunci când nu este adecvată folosirea produselor fitoterapeutice, a celor homeopatice și a altor produse. Acolo unde este cazul, se definesc restricții privind tratamentele și perioadele de așteptare;
sunt permise tratamente impuse pe baza legislației Uniunii, destinate să protejeze sănătatea umană și animală;
atunci când apare o problemă de sănătate cu toate că s-au luat măsuri de prevenire pentru a se garanta sănătatea animală menționate la punctul 3.1.4.1, pot fi utilizate tratamente veterinare, de preferință în următoarea ordine:
substanțe de origine vegetală, animală sau minerală în diluție homeopatică;
plante și extracte de plante care nu au efect anestezic; și
substanțe precum oligoelementele, metalele, imunostimulentele naturale sau probioticele autorizate;
utilizarea tratamentelor alopatice este limitată la două tratamente pe an, cu excepția vaccinărilor și a programelor obligatorii de eradicare. Cu toate acestea, în cazul unui ciclu de producție mai scurt de un an, se aplică o limită de un tratament alopatic. În cazul depășirii limitelor indicate pentru tratamentele alopatice, animalele de acvacultură în cauză nu se comercializează ca produse ecologice;
tratamentele pentru paraziți, altele decât sistemele obligatorii de control realizate de statele membre, se limitează la două utilizări pe an sau la o utilizare pe an în cazul în care ciclul de producție este mai scurt de 18 luni;
perioada de așteptare dintre tratamentele veterinare alopatice și tratamentele pentru paraziți în conformitate cu litera (d), inclusiv tratamentele efectuate în cadrul sistemelor obligatorii de control și eradicare, este dublă față de perioada de așteptare prevăzută la articolul 11 din Directiva 2001/82/CE sau de 48 de ore în cazul în care această perioadă nu este specificată;
orice utilizare de medicamente veterinare se declară autorității competente sau, după caz, organismului sau autorității de control înainte de comercializarea animalelor ca produse ecologice. Efectivele tratate trebuie să poată fi identificate în mod clar.
3.1.5. Condiții de adăpostire și practici de creștere
3.1.5.1. |
Se interzic instalațiile de recirculare cu circuit închis pentru producția de animale de acvacultură, cu excepția incubatoarelor și a pepinierelor sau pentru producția de specii utilizate ca hrană ecologică pentru animale. |
3.1.5.2. |
Încălzirea sau răcirea artificială a apei este permisă numai în incubatoare și pepiniere. Se poate utiliza apa naturală dintr-un puț de foraj pentru încălzirea sau răcirea apei în toate etapele de producție. |
3.1.5.3. |
Mediul de creștere a animalelor de acvacultură este conceput astfel încât, în conformitate cu nevoile specifice fiecărei specii, animalele de acvacultură:
(a)
să aibă spațiu suficient pentru bunăstarea lor și să aibă densitatea relevantă a efectivelor, astfel cum se prevede în actele de punere în aplicare menționate la articolul 15 alineatul (3);
(b)
să fie ținute în apă de bună calitate, printre altele cu un debit și o rată a schimbului de apă adecvate, cu niveluri suficiente de oxigen și menținându-se un nivel scăzut de metaboliți;
(c)
să fie ținute în condiții de temperatură și lumină conforme cu cerințele pentru fiecare specie și ținând seama de situarea geografică. Atunci când se analizează efectele densității efectivelor asupra bunăstării peștilor produși, se monitorizează starea peștilor (de exemplu, leziuni ale înotătoarelor, alte leziuni, rata de creștere, comportamentul manifestat și starea generală de sănătate) și se monitorizează și se ține seama de calitatea apei. În cazul peștilor de apă dulce, fundul apei trebuie să se apropie cât mai mult posibil de condițiile naturale. În cazul crapilor și al speciilor similare:
—
fundul apei constă în pământ natural;
—
fertilizarea ecologică și minerală a iazurilor și a lacurilor se realizează numai cu îngrășăminte și amelioratori de sol care au fost autorizați în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică, aplicându-se maximum 20 kg de azot/ha;
—
sunt interzise tratamentele care implică utilizarea unor substanțe chimice de sinteză pentru combaterea plantelor hidrofite și a vegetației prezente în apele în care are loc producția.
|
3.1.5.4. |
Sistemele acvatice de reținere sunt concepute și construite astfel încât să se asigure debite și parametri fizico-chimici care să protejeze sănătatea și bunăstarea animalelor și să satisfacă nevoile comportamentale ale acestora. Se respectă caracteristicile specifice pentru sistemele de producție și sistemele de reținere pentru speciile sau grupul de specii, astfel cum sunt stabilite în actele de punere în aplicare menționate la articolul 15 alineatul (3). |
3.1.5.5. |
Unitățile de creștere de pe uscat întrunesc următoarele condiții:
(a)
sistemele de tip flow-through (apa trece o singură dată prin sistem, fiind apoi deversată înapoi în mediul acvatic) trebuie să permită monitorizarea și controlul debitului și calitatății apei atât la intrarea, cât și la ieșirea acesteia din sistem;
(b)
cel puțin 10 % din perimetru („interfața uscat-apă”) conține vegetație naturală. |
3.1.5.6. |
Sistemele de reținere amplasate în larg întrunesc următoarele condiții:
(a)
sunt situate acolo unde debitul, adâncimea apei și rata schimburilor de corpuri de apă sunt de natură să reducă la minimum impactul asupra fundului mării și a corpului de apă înconjurător;
(b)
sunt constituite din cuști scufundate a căror proiectare, construcție și întreținere sunt adaptate expunerii lor la mediul operațional. |
3.1.5.7. |
Sistemele de reținere sunt concepute, amplasate și utilizate astfel încât să se reducă la minimum evadările. |
3.1.5.8. |
În cazul în care peștii sau crustaceele evadează, se iau măsuri adecvate pentru reducerea impactului asupra ecosistemului local, inclusiv, dacă este cazul, recapturarea animalelor. Trebuie să se țină registre în acest sens. |
3.1.5.9. |
Pentru producția de animale de acvacultură în iazuri piscicole, în rezervoare sau în bazine lungi (raceway), fermele sunt fie echipate cu straturi de filtrare naturală, cu iazuri de decantare, cu filtre biologice sau mecanice pentru colectarea deșeurilor de nutrienți, fie utilizează alge sau animale (bivalve) care contribuie la ameliorarea calității efluenților. Monitorizarea efluenților se realizează la intervale regulate, dacă este cazul. |
3.1.6. Bunăstarea animalelor
3.1.6.1. |
Toate persoanele implicate în creșterea animalelor de acvacultură dispun de cunoștințele și competențele de bază necesare în ceea ce privește nevoile în materie de sănătate și de bunăstare ale animalelor. |
3.1.6.2. |
Manipularea animalelor de acvacultură se reduce la minimum și se realizează cu cea mai mare grijă. Se utilizează echipamente și protocoale adecvate în scopul de a se evita stresul și vătămarea fizică asociate procedurilor de manipulare. Genitorii se manipulează astfel încât să se reducă la minimum vătămarea fizică și stresul și, dacă este cazul, manipularea se face sub anestezie. Operațiunile de clasificare se limitează la minimum și se utilizează numai dacă este necesar pentru a se asigura bunăstarea peștilor. |
3.1.6.3. |
În cazul utilizării luminii artificiale, se aplică următoarele restricții:
(a)
prelungirea perioadei de lumină naturală de zi nu depășește o valoare maximă care respectă nevoile etologice, condițiile geografice și starea generală de sănătate a animalelor produse; această valoare maximă nu depășește 14 ore pe zi, cu excepția cazului în care este necesară în scopul reproducerii;
(b)
se evită modificările bruște ale intensității luminii în momentul trecerii de la lumină la întuneric sau invers, prin utilizarea unor variatoare ale intensității luminii sau a unei iluminări de fond. |
3.1.6.4. |
Se permite aerarea pentru a se asigura bunăstarea și sănătatea animalelor. Aeratoarele mecanice să alimentează de preferință de la surse regenerabile de energie. |
3.1.6.5. |
Utilizarea oxigenului este permisă numai în scopul de a se satisface necesitățile în materie de bunăstare și sănătate a animalelor și în perioade critice de producție sau de transport, în următoarele cazuri:
(a)
cazuri excepționale de schimbare a temperaturii, de scădere a presiunii atmosferice sau de poluare accidentală a apei;
(b)
proceduri ocazionale de gestionare a efectivelor, cum sunt prelevarea de eșantioane și sortarea;
(c)
pentru a se asigura supraviețuirea efectivelor din fermă. |
3.1.6.6. |
Se iau măsuri adecvate pentru a se menține durata transportului animalelor de acvacultură la un nivel minim. |
3.1.6.7. |
Orice suferință este menținută la un nivel minim pe durata întregii vieți a animalului, inclusiv în momentul sacrificării. |
3.1.6.8. |
Este interzisă ablația pedunculului ocular, inclusiv toate practicile similare, cum ar fi ligaturarea, incizarea și comprimarea. |
3.1.6.9. |
Prin tehnicile de sacrificare, trebuie ca peștii să devină imediat inconștienți și insensibili la durere. Manipularea înainte de sacrificare se efectuează astfel încât să se evite leziunile, menținându-se, în același timp, suferința și stresul la un nivel minim. Atunci când se analizează cele mai bune metode de sacrificare, se ține seama de diferențele dintre dimensiunile animalelor în momentul recoltării, dintre specii și dintre locurile de producție. |
3.2. Norme detaliate aplicabile moluștelor
3.2.1. Originea materialului de însămânțare
În ceea ce privește originea materialului de însămânțare, se aplică următoarele norme:
materialul de însămânțare de la exemplare sălbatice provenit din afara unității de producție poate fi utilizat în cazul crustaceelor bivalve, cu condiția să nu existe nicio deteriorare semnificativă a mediului, să fie permis în conformitate cu legislația locală și materialul de însămânțare să provină din:
straturi de populații care este improbabil să supraviețuiască vremii de iarnă sau care reprezintă un surplus față de necesități; sau
straturi naturale de material de însămânțare de la crustacee aflate pe colectoare;
în cazul stridiei japoneze (Crassostrea gigas), se preferă efectivele înmulțite în mod selectiv pentru a se reduce depunerea icrelor în mediul natural;
se țin registre privind modul, locul și perioada în care a fost colectat materialul de însămânțare de la exemplare sălbatice, pentru a se permite trasabilitatea până la zona de colectare;
materialul de însămânțare poate fi colectat numai după ce autoritatea competentă a acordat autorizarea în acest sens.
3.2.2. Condiții de adăpostire și practici de creștere
În ceea ce privește condițiile de adăpostire și practicile de creștere, se aplică următoarele norme:
producția poate fi realizată în aceeași zonă acvatică în care are loc și producția ecologică de pești cu înotătoare și alge, într-un sistem de policultură care trebuie documentat în planul de gestionare durabilă. Moluștele bivalve pot fi crescute de asemenea în policultură împreună cu moluște gasteropode precum speciile de litorină;
producția de moluște bivalve ecologice are loc în zone delimitate de stâlpi, de balize sau prin alte mijloace clare de marcaj și este izolată, dacă este cazul, prin saci din plasă, cuști scufundate sau alte mijloace create de om;
fermele de conchiliocultură ecologică reduc la minimum riscurile la adresa speciilor în privința cărora există un interes de conservare. Dacă se utilizează plase împotriva animalelor de pradă, acestea trebuie să fie astfel concepute încât să nu producă vătămări păsărilor scufundătoare.
3.2.3. Cultivarea
În ceea ce privește cultivarea, se aplică următoarele norme:
pentru producția ecologică pot fi utilizate cultivarea pe corzi pentru midii și alte metode enumerate în actele de punere în aplicare menționate la articolul 15 alineatul (3);
cultivarea moluștelor pe fundul apei este permisă numai dacă în locurile de colectare și de creștere nu se produce un impact semnificativ asupra mediului. Înaintea începerii operațiunilor, operatorul furnizează autorității competente sau, după caz, autorității de control sau organismului de control și adaugă, drept capitol separat în cadrul planului de gestionare durabilă, un studiu și un raport care sprijină dovezile existenței unui impact minim asupra mediului.
3.2.4. Gestionare
În ceea ce privește gestionarea, se aplică următoarele norme:
producția utilizează o densitate a efectivelor care nu depășește densitatea utilizată în localitate pentru moluștele neecologice. Sortarea, rărirea și ajustările densității efectivelor se efectuează în funcție de biomasă și în vederea asigurării bunăstării animalelor și a calității ridicate a produselor;
depunerile de organisme se îndepărtează prin mijloace fizice sau manual și, dacă este cazul, se aruncă înapoi în mare, departe de fermele de moluște. Moluștele pot fi tratate o singură dată pe durata ciclului de producție cu o soluție de var în scopul combaterii depunerii de organisme concurente.
3.2.5. Norme specifice de cultivare a stridiilor
Este permisă cultivarea în saci, în buzunare situate pe tăblii. Acestea sau oricare alte structuri cu colectori pentru stridii se dispun astfel încât să se evite formarea unei bariere compacte de-a lungul țărmului. Pentru optimizarea producției, efectivele de stridii se poziționează cu grijă pe straturi în funcție de maree. Producția respectă cerințele stabilite în actele de punere în aplicare menționate la articolul 15 alineatul (3).
Partea IV: Norme de producție referitoare la alimentele prelucrate
Pe lângă normele generale de producție stabilite la articolele 9, 11 și 16, normele stabilite în prezenta parte se aplică producției ecologice de alimente prelucrate.
1. Cerințe generale pentru producția de alimente prelucrate
1.1. |
Aditivii alimentari, adjuvanții tehnologici și alte substanțe și ingrediente folosite la prelucrarea alimentelor, precum și orice practică de prelucrare aplicată, cum ar fi afumarea, respectă principiile bunelor practici de fabricație ( 30 ). |
1.2. |
Operatorii care produc alimente prelucrate stabilesc și actualizează proceduri corespunzătoare bazate pe o identificare sistematică a etapelor esențiale ale prelucrării. |
1.3. |
Aplicarea procedurilor menționate la punctul 1.2 asigură că produsele prelucrate obținute din producție respectă prezentul regulament în orice moment. |
1.4. |
Operatorii respectă și pun în aplicare procedurile menționate la punctul 1.2 și fără a aduce atingere articolului 28, în special:
(a)
iau măsuri de precauție;
(b)
implementează măsuri de curățare adecvate, monitorizează eficacitatea acestora și țin registre privind operațiunile în cauză;
(c)
garantează faptul că produsele neecologice nu sunt introduse pe piață cu o indicație referitoare la producția ecologică. |
1.5. |
Pregătirea produselor ecologice prelucrate, în conversie și neecologice se efectuează separat în timp sau în spațiu. Dacă în unitatea de pregătire în cauză se pregătesc sau se depozitează produse ecologice, în conversie și neecologice, în orice combinație, operatorul:
(a)
informează autoritatea competentă sau, după caz, autoritatea sau organismul de control în consecință;
(b)
efectuează în mod continuu operațiunile până la încheierea unui ciclu de producție, separate în spațiu sau în timp de operațiuni similare efectuate asupra oricărui alt tip de produse (ecologice, în conversie sau neecologice);
(c)
înainte și după operațiuni, depozitează produsele ecologice, în conversie și neecologice separat unele de celelalte în spațiu sau în timp;
(d)
ține disponibil un registru actualizat al tuturor operațiunilor efectuate și al tuturor cantităților prelucrate;
(e)
ia măsurile necesare pentru a asigura identificarea loturilor și pentru evitarea amestecurilor sau a schimburilor între produse ecologice, în conversie și neecologice;
(f)
efectuează operațiuni asupra produselor ecologice sau în conversie numai după o curățare corespunzătoare a echipamentelor de producție. |
1.6. |
Nu se utilizează produse, substanțe și tehnici care reconstituie proprietăți ce se pierd în timpul prelucrării și al depozitării alimentelor ecologice, care corectează rezultatele neglijenței în prelucrarea alimentelor ecologice sau care pot induce în eroare în alt fel în privința adevăratei naturi a produselor destinate să fie comercializate ca alimente ecologice. |
2. Cerințe detaliate pentru producția de alimente prelucrate
2.1. |
Se aplică următoarele condiții compoziției alimentelor ecologice prelucrate:
(a)
produsul este obținut în principal din ingrediente agricole sau din produse destinate utilizării ca alimente, enumerate în anexa I; pentru a stabili dacă un produs este obținut în principal din produsele respective, nu se iau în considerare adaosul de apă și de sare;
(b)
un ingredient ecologic nu este prezent împreună cu același ingredient sub formă neecologică;
(c)
un ingredient în conversie nu este prezent împreună cu același ingredient sub formă ecologică sau neecologică. |
2.2. |
Utilizarea anumitor produse și substanțe în prelucrarea alimentelor
2.2.1.
Aditivii alimentari, adjuvanții tehnologici și ingredientele agricole neecologice autorizate în temeiul articolului 24 sau 25pentru utilizare în producția ecologică, precum și produsele și substanțele menționate la punctul 2.2.2 sunt singurele care pot fi utilizate la prelucrarea alimentelor, cu excepția produselor și a substanțelor din sectorul vitivinicol, în cazul cărora se aplică punctul 2 din partea VI, și a drojdiei, în cazul căreia se aplică punctul 1.3 din partea VII.
2.2.2.
La prelucrarea alimentelor, este permisă utilizarea următoarelor produse și substanțe:
(a)
preparatele din microorganisme și enzime alimentare utilizate în mod normal la prelucrarea alimentelor, cu condiția ca enzimele care urmează a fi folosite ca aditivi alimentari să fi fost autorizate în temeiul articolului 24 pentru folosirea în producția ecologică;
(b)
substanțele și produsele definite la articolul 3 alineatul (2) litera (c) și litera (d) punctul (i) din Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 care au fost etichetate ca substanțe aromatizante naturale sau preparate aromatizante naturale, în conformitate cu articolul 16 alineatele (2), (3) și (4) din respectivul regulament;
(c)
coloranții pentru ștampilarea cărnii și a ouălor în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 1333/2008;
(d)
coloranții naturali și substanțele naturale pentru învelișuri pentru colorarea decorativă tradițională a cojii ouălor fierte produse cu intenția de a fi introduse pe piață într-o anumită perioadă a anului;
(e)
apa potabilă și sarea ecologică sau neecologică (cu componentele de bază clorură de sodiu sau clorură de potasiu) folosite în general la prelucrarea alimentelor;
(f)
mineralele (inclusiv oligoelementele), vitaminele, aminoacizii și micronutrienții, cu condiția ca:
(i)
utilizarea lor în alimentele destinate consumului normal este o cerință legală care decurge direct din dispoziții de drept al Uniunii sau din dispoziții de drept intern compatibile cu dreptul Uniunii, cu consecința că alimentele nu pot fi introduse deloc pe piață ca alimente destinate consumului normal dacă mineralele, vitaminele, aminoacizii sau micronutrienții respectivi nu sunt adăugați; sau
(ii)
în ceea ce privește alimentele introduse pe piață ca având anumite caracteristici sau efecte în legătură cu sănătatea ori nutriția sau în legătură cu nevoile anumitor grupuri de consumatori:
—
în produsele menționate la articolul 1 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul (UE) nr. 609/2013 al Parlamentului European și al Consiliului (
31
), utilizarea acestora este autorizată în temeiul regulamentului menționat și al actelor adoptate în temeiul articolului 11 alineatul (1) din regulamentul menționat pentru produsele în cauză, sau
—
în produsele reglementate prin Directiva 2006/125/CE a Comisiei (
32
), utilizarea lor este autorizată în temeiul directivei menționate.
2.2.3.
Pentru curățare și dezinfecție se folosesc numai produsele de curățare și dezinfecție autorizate în temeiul articolului 24 pentru utilizare în prelucrare.
2.2.4.
În vederea efectuării calculului menționat la articolul 30 alineatul (5), se aplică următoarele norme:
(a)
anumiți aditivi alimentari autorizați în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică se calculează ca ingrediente agricole;
(b)
preparatele și substanțele menționate la punctul 2.2.2 literele (a), (c), (d), (e) și (f) nu se calculează ca ingrediente agricole;
(c)
drojdia și produsele din drojdie se calculează ca ingrediente agricole. |
Partea V: Norme de producție referitoare la hrana pentru animale prelucrată
Pe lângă normele generale de producție stabilite la articolele 9, 11 și 17, normele stabilite în prezenta parte se aplică producției ecologice de hrană pentru animale prelucrată.
1. Cerințe generale pentru producția de hrană pentru animale prelucrată
1.1. Aditivii furajeri, adjuvanții tehnologici și alte substanțe și ingrediente folosite la prelucrarea hranei pentru animale, precum și orice practică de prelucrare utilizată, cum ar fi afumarea, respectă principiile bunelor practici de fabricație.
1.2. Operatorii care produc hrană pentru animale prelucrată stabilesc și actualizează proceduri corespunzătoare bazate pe o identificare sistematică a etapelor esențiale ale prelucrării.
1.3. Aplicarea procedurilor menționate la punctul 1.2 asigură că produsele prelucrate obținute din producție respectă prezentul regulament în orice moment.
1.4. Operatorii respectă și pun în aplicare procedurile menționate la punctul 1.2 și, în special, fără a aduce atingere articolului 28:
iau măsuri de precauție;
implementează măsuri de curățare adecvate, monitorizează eficacitatea acestora și țin registre privind operațiunile în cauză;
garantează faptul că produsele neecologice nu sunt introduse pe piață cu o indicație referitoare la producția ecologică.
1.5. Pregătirea produselor ecologice prelucrate, în conversie și neecologice se efectuează separat în timp sau în spațiu. Dacă în unitatea de pregătire în cauză se pregătesc sau se depozitează produse ecologice, în conversie și neecologice, în orice combinație, operatorul:
informează autoritatea sau organismul de control în consecință;
efectuează în mod continuu operațiunile până la încheierea unui ciclu de producție, separate în spațiu sau în timp de operațiuni similare efectuate asupra oricărui alt tip de produse (ecologice, în conversie sau neecologice);
înainte și după operațiuni, depozitează produsele ecologice, în conversie și neecologice separat unele de celelalte în spațiu sau în timp;
ține disponibil un registru actualizat al tuturor operațiunilor efectuate și al tuturor cantităților prelucrate;
ia măsurile necesare pentru a asigura identificarea loturilor și pentru evitarea amestecurilor sau a schimburilor între produse ecologice, în conversie și neecologice;
efectuează operațiuni asupra produselor ecologice sau în conversie numai după o curățare corespunzătoare a echipamentelor de producție.
2. Cerințe detaliate pentru producția de hrană pentru animale prelucrată
2.1. Materiile prime ecologice sau materiile prime în conversie pentru hrana pentru animale nu intră simultan cu aceleași materii prime pentru hrana pentru animale produse prin mijloace neecologice în compoziția produselor furajere ecologice.
2.2. Se interzice prelucrarea cu ajutorul solvenților chimici de sinteză a oricăror materii prime pentru hrana pentru animale utilizate sau prelucrate în cadrul producției ecologice.
2.3. La prelucrarea hranei pentru animale pot fi utilizate numai materii prime neecologice de origine vegetală, animală sau provenite din alge ori drojdie destinate hranei pentru animale, materii prime de origine minerală destinate hranei pentru animale, aditivi furajeri și adjuvanți tehnologici a căror utilizare în producția ecologică este autorizată în conformitate cu articolul 24.
2.4. Pentru curățare și dezinfecție se folosesc numai produsele de curățare și dezinfecție autorizate în temeiul articolului 24 pentru folosire în prelucrare.
Partea VI: Vinul
1. Domeniul de aplicare
1.1. În plus față de normele generale de producție prevăzute la articolele 9, 10, 11, 16 și 18, normele stabilite în prezenta parte se aplică producției ecologice a produselor din sectorul vitivinicol, astfel cum se menționează la articolul 1 alineatul (2) litera (l) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013.
1.2. Se aplică Regulamentele (CE) nr. 606/2009 ( 33 ) și (CE) nr. 607/2009 ( 34 ) ale Comisiei, cu excepția cazului în care există dispoziții contrare explicite în prezenta parte.
2. Utilizarea anumitor produse și substanțe
2.1. Produsele din sectorul vitivinicol se obțin din materii prime ecologice.
2.2. Numai produsele și substanțele autorizate în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică pot fi folosite la fabricarea produselor din sectorul vitivinicol, inclusiv în cursul practicilor enologice, al proceselor și al tratamentelor, cu respectarea condițiilor și a restricțiilor stabilite în Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 și în Regulamentul (CE) nr. 606/2009 și, în special, în anexa I A la ultimul regulament menționat.
3. Practici enologice și restricții
3.1. Fără a se aduce atingere secțiunilor 1 și 2 din prezenta parte și interdicțiilor și restricțiilor specifice prevăzute la punctele 3.2, 3.3 și 3.4, sunt permise numai practicile, procesele și tratamentele enologice utilizate înainte de data de 1 august 2010, ținând cont inclusiv de restricțiile prevăzute la articolul 80 și la articolul 83 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1308/2013, precum și la articolele 3, 5-9 și 11-14 din Regulamentul (CE) nr. 606/2009 și în anexele la regulamentele respective.
3.2. Se interzice utilizarea următoarelor practici, procese și tratamente enologice:
concentrarea parțială prin răcire, în conformitate cu partea I secțiunea B.1 litera (c) din anexa VIII la Regulamentul (UE) nr. 1308/2013;
eliminarea anhidridei sulfuroase prin procedee fizice, în conformitate cu punctul 8 din anexa I A la Regulamentul (CE) nr. 606/2009;
tratarea prin electrodializă pentru a se asigura stabilizarea tartrică a vinului, în conformitate cu punctul 36 din anexa I A la Regulamentul (CE) nr. 606/2009;
dezalcoolizarea parțială a vinului în conformitate cu punctul 40 din anexa I A la Regulamentul (CE) nr. 606/2009;
tratamentul cu schimbători de cationi pentru asigurarea stabilizării tartrice a vinului, în conformitate cu punctul 43 din anexa I A la Regulamentul (CE) nr. 606/2009.
3.3. Utilizarea următoarelor practici, procese și tratamente enologice este permisă în următoarele condiții:
tratamente termice în conformitate cu punctul 2 din anexa I A la Regulamentul (CE) nr. 606/2009, cu condiția ca temperatura să nu depășească 75 °C;
centrifugări și filtrări cu sau fără agent de filtrare inert, în conformitate cu punctul 3 din anexa I A la Regulamentul (CE) nr. 606/2009, cu condiția ca mărimea porilor să nu fie mai mică de 0,2 micrometri.
3.4. Orice modificare introdusă după 1 august 2010 în ceea ce privește practicile, procesele și tratamentele enologice prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau în Regulamentul (CE) nr. 606/2009 poate fi aplicată în producția ecologică de vin numai după includerea măsurilor respective astfel cum prevede prezenta secțiune și, dacă este necesar, după efectuarea unei evaluări în conformitate cu articolul 24 din prezentul regulament.
Partea VII: Drojdie utilizată ca aliment sau hrană pentru animale
Pe lângă normele de producție generale stabilite la articolele 9, 11, 16, 17 și 19, normele stabilite în prezenta parte se aplică producției ecologice de drojdie utilizată ca aliment sau hrană pentru animale.
1. Cerințe generale
1.1. Pentru producția de drojdie ecologică se utilizează numai substraturi produse în mod ecologic. Cu toate acestea, până la ►M1 31 decembrie 2024 ◄ , se permite adăugarea de până la 5 % extras sau autolizat de drojdie neecologic (calculat ca greutate a materiei uscate) la substrat pentru producerea de drojdie ecologică, atunci când operatorii nu pot obține extras sau autolizat de drojdie din producție ecologică.
1.2. Alimentele ecologice sau hrana ecologică pentru animale nu conțin concomitent drojdie ecologică și drojdie neecologică.
1.3. La producerea, prepararea și elaborarea drojdiei ecologice se pot folosi următoarele produse și substanțe:
adjuvanții tehnologici autorizați în temeiul articolului 24 pentru utilizare în producția ecologică;
produsele și substanțele menționate la punctul 2.2.2 literele (a), (b) și (e) din partea IV.
1.4. Pentru curățare și dezinfecție se folosesc numai produsele de curățare și dezinfecție autorizate în temeiul articolului 24 pentru folosire în prelucrare.
ANEXA III
COLECTAREA, AMBALAREA, TRANSPORTUL ȘI DEPOZITAREA PRODUSELOR
1. Colectarea produselor și transportul către unitățile de pregătire
Operatorii pot efectua colectarea simultană a produselor ecologice, în conversie și neecologice numai în cazul în care se iau măsuri corespunzătoare pentru a se evita orice posibil amestec sau schimb între produsele ecologice, în conversie și neecologice și pentru a se garanta identificarea produselor ecologice și în conversie. Operatorul ține la dispoziția organismului de control sau a autorității de control informațiile referitoare la zilele, orele și circuitul de colectare, precum și la data și ora primirii produselor.
2. Ambalarea și transportul produselor către alți operatori sau alte unități
2.1. Operatorii garantează că produsele ecologice și în conversie sunt transportate către alți operatori sau alte unități, inclusiv către angrosiști și comercianți cu amănuntul, numai în ambalaje, recipiente sau vehicule corespunzătoare închise astfel încât substituirea conținutului să nu poată fi realizată fără manipularea sau deteriorarea sigiliului și cărora li se aplică o etichetă pe care se precizează, fără a se aduce atingere altor indicații impuse prin dreptul Uniunii:
denumirea și adresa operatorului și, dacă aceștia sunt diferiți, ale proprietarului sau ale vânzătorului produsului;
denumirea produsului sau o descriere a furajelor combinate, însoțite de o referire la metoda de producție ecologică;
denumirea sau numărul de cod al organismului de control sau al autorității de control de care aparține operatorul; și
dacă este cazul, marca de identificare a lotului, aplicată în conformitate cu un sistem de marcare aprobat la nivel național sau convenit cu autoritatea de control sau organismul de control, care să permită stabilirea unei legături între lot și registrele menționate la articolul 34 alineatul (5).
Informațiile menționate la literele (a)-(d) pot fi prezentate și într-un document de însoțire, în cazul în care un astfel de document poate fi legat în mod incontestabil de ambalajul, recipientul sau vehiculul în care este transportat produsul. Acest document de însoțire cuprinde informații cu privire la furnizor sau la transportator.
2.2. Închiderea ambalajelor, a recipientelor sau a vehiculelor nu este obligatorie în cazul în care:
transportul se efectuează direct între doi operator, ambii făcând obiectul sistemului de control privind producția ecologică;
transportul include numai produse ecologice sau numai produse în conversie;
produsele sunt însoțite de un document care furnizează informațiile prevăzute la punctul 2.1; și
atât operatorul care expediază, cât și operatorul destinatar țin la dispoziția organismului de control sau a autorității de control registre cu privire la operațiunile de transport respective.
3. Norme speciale privind transportul hranei pentru animale către alte unități de producție sau de pregătire ori către spații de depozitare
La transportarea hranei pentru animale către alte unități de producție sau de pregătire ori spații de depozitare, operatorii se asigură că sunt respectate următoarele condiții:
pe parcursul transportului, hrana pentru animale produsă prin metode ecologice, hrana în conversie pentru animale și hrana pentru animale neecologică sunt efectiv separate fizic;
vehiculele sau recipientele care au transportat produse neecologice sunt utilizate pentru a transporta produse ecologice sau în conversie numai dacă:
înainte de începerea transportului de produse ecologice sau în conversie, s-au luat măsuri adecvate de curățare a căror eficacitate a fost verificată, iar operatorii țin registre privind operațiunile respective;
sunt puse în aplicare toate măsurile corespunzătoare, în funcție de riscurile evaluate în conformitate cu măsurile de control și, dacă este necesar, operatorii garantează faptul că produsele neecologice nu pot fi introduse pe piață cu o indicație referitoare la producția ecologică;
operatorii țin la dispoziția organismului de control sau a autorității de control registre cu privire la astfel de operațiuni de transport;
transportul hranei pentru animale finite ecologice sau în conversie este separat fizic sau în timp de transportul altor produse finite;
pe durata transportului, se înregistrează cantitatea de produse de la început și fiecare cantitate individuală livrată pe parcursul unei curse de livrare.
4. Transportul peștilor vii
4.1. Peștii vii se transportă în cisterne corespunzătoare cu apă curată care satisface nevoile fiziologice ale acestora în ceea ce privește temperatura și cantitatea de oxigen dizolvat.
4.2. Înainte de transportarea peștilor ecologici și a produselor ecologice din pește, cisternele se curăță, se dezinfectează și se clătesc cu multă grijă.
4.3. Se iau măsuri de precauție pentru a se reduce stresul. În timpul transportului, densitatea se menține la un nivel care nu dăunează speciei respective.
4.4. Se țin registre pentru operațiunile menționate la punctele 4.1, 4.2 și 4.3.
5. Recepția produselor de la alți operatori de unități
La recepția unui produs ecologic sau în conversie, operatorul verifică închiderea ambalajului, a recipientului sau a vehiculului în cazurile în care acest lucru este necesar, precum și prezența indicațiilor prevăzute în secțiunea 2.
Operatorul compară informațiile de pe eticheta menționată în secțiunea 2 cu informațiile din documentele de însoțire. Rezultatul acestor verificări se menționează în mod explicit în registrele menționate la articolul 34 alineatul (5).
6. Norme speciale referitoare la recepția produselor dintr-o țară terță
Dacă se importă produse ecologice sau în conversie dintr-o țară terță, acestea se transportă în ambalaje sau recipiente corespunzătoare, închise într-un mod care să împiedice înlocuirea conținutului și prevăzute cu datele de identificare ale exportatorului și cu oricare alte mărci și numere care servesc la identificarea lotului, iar acestea sunt însoțite de certificatul de control pentru importul din țări terțe, după caz.
La recepția unui produs ecologic sau în conversie importat dintr-o țară terță, persoana fizică sau juridică destinatară a transportului importat și care îl recepționează în vederea pregătirii ulterioare sau a comercializării verifică închiderea ambalajului sau a recipientului și, în cazul produselor importate în conformitate cu articolul 45 alineatul (1) litera (b) punctul (iii), verifică dacă certificatul de inspecție menționat la articolul respectiv vizează tipul de produs conținut de transport. Rezultatul acestei verificări se precizează în mod explicit în registrele menționate la articolul 34 alineatul (5).
7. Depozitarea produselor
7.1. Zonele de depozitare a produselor se gestionează în așa fel încât să se asigure identificarea loturilor și să se evite orice amestec sau orice contaminare cu produse sau substanțe care nu sunt conforme cu normele de producție ecologică. Produsele ecologice și în conversie se pot identifica în mod clar în orice moment.
7.2. Este interzisă depozitarea altor factori de producție, reprezentând produse sau substanțe, decât cei autorizați în temeiul articolelor 9 și 24 pentru utilizare în producția ecologică în unitățile de producție vegetală și animalieră ecologică sau în conversie.
7.3. Este permisă depozitarea medicamentelor veterinare alopatice, inclusiv a antibioticelor, în exploatațiile agricole și de acvacultură cu condiția ca acestea să fi fost prescrise de un medic veterinar în legătură cu tratamentele menționate la punctul 1.5.2.2 din partea II și la punctul 3.1.4.2 litera (a) din partea III din anexa II, să fie depozitate într-un loc supravegheat și să fie înregistrate în registrele menționate la articolul 34 alineatul (5).
7.4. În cazul în care operatorii manipulează produse ecologice, în conversie și neecologice în orice combinație, iar produsele ecologice sau în conversie sunt depozitate în spații de depozitare în care sunt depozitate și alte produse agricole sau alimentare:
produsele ecologice sau în conversie se păstrează separat de celelalte produse agricole sau alimentare;
se iau toate măsurile pentru a se asigura identificarea transporturilor și pentru a se evita amestecurile sau schimburile între produse ecologice, în conversie și neecologice;
înainte de depozitarea produselor ecologice sau în conversie, s-au luat măsuri adecvate de curățare a căror eficacitate a fost verificată, iar operatorii țin registre cu privire la operațiunile respective.
7.5. Pentru curățare și dezinfecție se folosesc în spațiile de depozitare numai produsele pentru curățare și dezinfecție autorizate în temeiul articolului 24 pentru folosire în producția ecologică.
ANEXA IV
TERMENII PREVĂZUȚI LA ARTICOLUL 30
BG |
: |
биологичен. |
ES |
: |
ecológico, biológico, orgánico. |
CS |
: |
ekologické, biologické. |
DA |
: |
økologisk. |
DE |
: |
ökologisch, biologisch. |
ET |
: |
mahe, ökoloogiline. |
EL |
: |
βιολογικό. |
EN |
: |
organic. |
FR |
: |
biologique. |
GA |
: |
orgánach. |
HR |
: |
ekološki. |
IT |
: |
biologico. |
LV |
: |
bioloģisks, ekoloģisks. |
LT |
: |
ekologiškas. |
LU |
: |
biologesch, ökologesch. |
HU |
: |
ökológiai. |
MT |
: |
organiku. |
NL |
: |
biologisch. |
PL |
: |
ekologiczne. |
PT |
: |
biológico. |
RO |
: |
ecologic. |
SK |
: |
ekologické, biologické. |
SL |
: |
ekološki. |
FI |
: |
luonnonmukainen. |
SV |
: |
ekologisk. |
ANEXA V
LOGOUL UNIUNII EUROPENE PENTRU PRODUCȚIA ECOLOGICĂ ȘI NUMERELE DE COD
1. Logoul
1.1. Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică respectă modelul de mai jos:
1.2. Culoarea de referință în sistemul Pantone este verde Pantone nr. 376 și verde (50 % cyan + 100 % galben), atunci când se folosește cvadricromia.
1.3. Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică se poate utiliza și în alb și negru, astfel cum este ilustrat, dar numai în cazul în care nu este posibilă utilizarea variantei în culori:
1.4. În cazul în care culoarea de fond a ambalajului sau a etichetei este închisă, simbolurile pot fi reproduse în negativ, utilizând culoarea de fond a ambalajului sau a etichetei.
1.5. Dacă un logo este utilizat în culori pe un fond colorat, ceea ce îl face greu de văzut, se poate folosi, pentru a se îmbunătăți contrastul cu culorile de fond, o linie de delimitare care înconjoară logoul.
1.6. În cazul în care pe ambalaj există indicații într-o singură culoare, logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică poate fi utilizat în aceeași culoare.
1.7. Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică trebuie să aibă o înălțime de minimum 9 mm și o lățime de minimum 13,5 mm; raportul înălțime/lățime trebuie să fie în permanență 1:1,5. În mod excepțional, pentru ambalajele foarte mici, dimensiunea minimă poate fi redusă până la o înălțime de 6 mm.
1.8. Logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică poate fi asociat cu elemente grafice sau de text referitoare la producția ecologică, cu condiția ca acestea să nu modifice sau să nu schimbe natura logoului Uniunii Europene pentru producția ecologică și nici indicațiile definite în conformitate cu articolul 32. Atunci când este asociat cu logouri naționale sau private care utilizează o culoare verde diferită de culoarea de referință menționată la punctul 1.2, logoul Uniunii Europene pentru producția ecologică poate fi utilizat în acea culoare diferită de culoarea de referință.
2. Numerele de cod
Formatul general al numerelor de cod este următorul:
AB-CDE-999
unde:
„AB” este codul ISO al țării în care au loc controalele;
„CDE” este un termen indicat în trei litere care trebuie hotărâte de Comisie sau de fiecare stat membru, precum „bio”, „öko”, „org” sau „eko”, care stabilește o legătură cu producția ecologică; și
„999” este numărul de referință, indicat în maximum trei cifre, care trebuie atribuit de:
autoritatea competentă a fiecărui stat membru autorităților de control sau organismelor de control cărora le-a delegat sarcini de control;
Comisie:
ANEXA VI
MODEL DE CERTIFICAT
Certificat în temeiul articolului 35 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2018/848 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice
Anexă – Lista membrilor grupului de operatori, astfel cum este definit la articolul 36 din Regulamentul (UE) 2018/848
Numele membrului |
Adresa |
|
|
|
|
|
|
( 1 ) Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 671).
( 2 ) Regulamentul (CE) nr. 2100/94 al Consiliului din 27 iulie 1994 de instituire a unui sistem de protecție comunitară a soiurilor de plante (JO L 227, 1.9.1994, p. 1).
( 3 ) Regulamentul (UE) 2016/2031 al Parlamentului European și al Consiliului din 26 octombrie 2016 privind măsurile de protecție împotriva organismelor dăunătoare plantelor, de modificare a Regulamentelor (UE) nr. 228/2013, (UE) nr. 652/2014 și (UE) nr. 1143/2014 ale Parlamentului European și ale Consiliului și de abrogare a Directivelor 69/464/CEE, 74/647/CEE, 93/85/CEE, 98/57/CE, 2000/29/CE, 2006/91/CE și 2007/33/CE ale Consiliului (JO L 317, 23.11.2016, p. 4).
( 4 ) Directiva 1999/74/CE a Consiliului din 19 iulie 1999 de stabilire a standardelor minime pentru protecția găinilor ouătoare (JO L 203, 3.8.1999, p. 53).
( 5 ) Regulamentul (UE) nr. 1380/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 decembrie 2013 privind politica comună în domeniul pescuitului, de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1954/2003 și (CE) nr. 1224/2009 ale Consiliului și de abrogare a Regulamentelor (CE) nr. 2371/2002 și (CE) nr. 639/2004 ale Consiliului și a Deciziei 2004/585/CE a Consiliului (JO L 354, 28.12.2013, p. 22).
( 6 ) Directiva 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 17 iunie 2008 de instituire a unui cadru de acțiune comunitară în domeniul politicii privind mediul marin (Directiva-cadru „Strategia pentru mediul marin”) (JO L 164, 25.6.2008, p. 19).
( 7 ) Regulamentul (CE) nr. 708/2007 al Consiliului din 11 iunie 2007 privind utilizarea în acvacultură a speciilor exotice și a speciilor absente la nivel local (JO L 168, 28.6.2007, p. 1).
( 8 ) Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (JO L 311, 28.11.2001, p. 1).
( 9 ) Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare (JO L 31, 1.2.2002, p. 1).
( 10 ) Regulamentul (CE) nr. 767/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind introducerea pe piață și utilizarea furajelor, de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 79/373/CEE a Consiliului, a Directivei 80/511/CEE a Comisiei, a Directivelor 82/471/CEE, 83/228/CEE, 93/74/CEE, 93/113/CE și 96/25/CE ale Consiliului și a Deciziei 2004/217/CE a Comisiei (JO L 229, 1.9.2009, p. 1).
( 11 ) Directiva 2001/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modificate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (JO L 106, 17.4.2001, p. 1).
( 12 ) Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aditivii alimentari (JO L 354, 31.12.2008, p. 16).
( 13 ) Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind aditivii din hrana animalelor (JO L 268, 18.10.2003, p. 29).
( 14 ) Regulamentul (UE) 2015/2283 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2015 privind alimentele noi, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 1169/2011 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 258/97 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1852/2001 al Comisiei (JO L 327, 11.12.2015, p. 1).
( 15 ) Regulamentul (CE) nr. 1332/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind enzimele alimentare și de modificare a Directivei 83/417/CEE a Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 1493/1999 al Consiliului, a Directivei 2000/13/CE, a Directivei 2001/112/CE a Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 258/97 (JO L 354, 31.12.2008, p. 7).
( 16 ) Directiva 2013/59/Euratom a Consiliului din 5 decembrie 2013 de stabilire a normelor de securitate de bază privind protecția împotriva pericolelor prezentate de expunerea la radiațiile ionizante și de abrogare a Directivelor 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom și 2003/122/Euratom (JO L 13, 17.1.2014, p. 1).
( 17 ) Regulamentul (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind igiena produselor alimentare (JO L 139, 30.4.2004, p. 1).
( 18 ) Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (JO L 268, 18.10.2003, p. 1).
( 19 ) Regulamentul (CE) nr. 1830/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind trasabilitatea și etichetarea organismelor modificate genetic și trasabilitatea produselor destinate alimentației umane sau animale, produse din organisme modificate genetic, și de modificare a Directivei 2001/18/CE (JO L 268, 18.10.2003, p. 24).
( 20 ) Regulamentul (CE) nr. 1334/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aromele și anumite ingrediente alimentare cu proprietăți aromatizante destinate utilizării în și pe produsele alimentare și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1601/91 al Consiliului, a Regulamentelor (CE) nr. 2232/96 și (CE) nr. 110/2008 și a Directivei 2000/13/CE (JO L 354, 31.12.2008, p. 34).
( 21 ) Directiva 2006/88/CE a Consiliului din 24 octombrie 2006 privind cerințele de sănătate animală pentru animale și produse de acvacultură și privind prevenirea și controlul anumitor boli la animalele de acvacultură (JO L 328, 24.11.2006, p. 14).
( 22 ) Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (JO L 119, 4.5.2016, p. 1).
( 23 ) Regulamentul (CE) nr. 765/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 9 iulie 2008 de stabilire a cerințelor de acreditare și de supraveghere a pieței în ceea ce privește comercializarea produselor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 339/93 (JO L 218, 13.8.2008, p. 30).
( 24 ) Regulamentul (UE) nr. 1306/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 privind finanțarea, gestionarea și monitorizarea politicii agricole comune și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 352/78, (CE) nr. 165/94, (CE) nr. 2799/98, (CE) nr. 814/2000, (CE) nr. 1290/2005 și (CE) nr. 485/2008 ale Consiliului (JO L 347, 20.12.2013, p. 549).
( 25 ) Regulamentul (CE) nr. 1/2005 al Consiliului din 22 decembrie 2004 privind protecția animalelor în timpul transportului și al operațiunilor conexe și de modificare a Directivelor 64/432/CEE și 93/119/CE și a Regulamentului (CE) nr. 1255/97 (JO L 3, 5.1.2005, p. 1).
( 26 ) Regulamentul (CE) nr. 1099/2009 al Consiliului din 24 septembrie 2009 privind protecția animalelor în momentul uciderii (JO L 303, 18.11.2009, p. 1).
( 27 ) Directiva 2008/119/CE a Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a normelor minime privind protecția vițeilor (JO L 10, 15.1.2009, p. 7).
( 28 ) Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului (JO L 26, 28.1.2012, p. 1).
( 29 ) Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman (JO L 139, 30.4.2004, p. 206).
( 30 ) Bunele practici de fabricație (BPF), astfel cum sunt definite la articolul 3 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 2023/2006 al Comisiei din 22 decembrie 2006 privind buna practică de fabricație a materialelor și a obiectelor destinate să vină în contact cu produsele alimentare (JO L 384, 29.12.2006, p. 75).
( 31 ) Regulamentul (UE) nr. 609/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 iunie 2013 privind alimentele destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică, alimentele destinate unor scopuri medicale speciale și înlocuitorii unei diete totale pentru controlul greutății și de abrogare a Directivei 92/52/CEE a Consiliului, a Directivelor 96/8/CE, 1999/21/CE, 2006/125/CE și 2006/141/CE ale Comisiei, a Directivei 2009/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 41/2009 și (CE) nr. 953/2009 ale Comisiei (JO L 181, 29.6.2013, p. 35).
( 32 ) Directiva 2006/125/CE a Comisiei din 5 decembrie 2006 privind preparatele pe bază de cereale și alimentele pentru copii destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică (JO L 339, 6.12.2006, p. 16).
( 33 ) Regulamentul (CE) nr. 606/2009 al Comisiei din 10 iulie 2009 de stabilire a anumitor norme de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 al Consiliului în privința categoriilor de produse viticole, a practicilor oenologice și a restricțiilor care se aplică acestora (JO L 193, 24.7.2009, p. 1).
( 34 ) Regulamentul (CE) nr. 607/2009 al Comisiei din 14 iulie 2009 de stabilire a unor norme de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 479/2008 al Consiliului în ceea ce privește denumirile de origine protejate și indicațiile geografice protejate, mențiunile tradiționale, etichetarea și prezentarea anumitor produse vitivinicole (JO L 193, 24.7.2009, p. 60).