EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62016CJ0265
Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 noiembrie 2017.
VCAST Limited împotriva RTI SpA.
Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29/CE – Articolul 5 alineatul (2) litera (b) – Excepția privind copia privată – Articolul 3 alineatul (1) – Comunicare publică – Modalitate tehnică specifică – Furnizarea unui serviciu de înregistrare video de tip cloud («cloud computing») de copii ale unor opere protejate prin dreptul de autor, fără acordul autorului în cauză – Intervenție activă a prestatorului serviciului în cadrul înregistrării menționate.
Cauza C-265/16.
Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 noiembrie 2017.
VCAST Limited împotriva RTI SpA.
Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29/CE – Articolul 5 alineatul (2) litera (b) – Excepția privind copia privată – Articolul 3 alineatul (1) – Comunicare publică – Modalitate tehnică specifică – Furnizarea unui serviciu de înregistrare video de tip cloud («cloud computing») de copii ale unor opere protejate prin dreptul de autor, fără acordul autorului în cauză – Intervenție activă a prestatorului serviciului în cadrul înregistrării menționate.
Cauza C-265/16.
Court reports – general – 'Information on unpublished decisions' section
Cauza C‑265/16
VCAST Limited împotriva RTI SpA
(cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale di Torino)
„Trimitere preliminară – Apropierea legislațiilor – Drept de autor și drepturi conexe – Directiva 2001/29/CE – Articolul 5 alineatul (2) litera (b) – Excepția privind copia privată – Articolul 3 alineatul (1) – Comunicare publică – Modalitate tehnică specifică – Furnizarea unui serviciu de înregistrare video de tip cloud («cloud computing») de copii ale unor opere protejate prin dreptul de autor, fără acordul autorului în cauză – Intervenție activă a prestatorului serviciului în cadrul înregistrării menționate”
Sumar – Hotărârea Curții (Camera a treia) din 29 noiembrie 2017
Apropierea legislațiilor–Drept de autor și drepturi conexe–Directiva 2001/29–Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe în societatea informațională–Armonizare exhaustivă–Aprecierea compatibilității unei reglementări naționale din același domeniu exclusiv pe baza măsurii de armonizare
(Directiva 2001/29 a Parlamentului European și a Consiliului)
Apropierea legislațiilor–Drept de autor și drepturi conexe–Directiva 2001/29–Armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și ale drepturilor conexe în societatea informațională–Dreptul de reproducere–Excepția privind copia privată–Reglementare națională care permite realizarea de copii ale unor opere protejate de dreptul de autor prin intermediul unui sistem informatic într‑un cloud, fără acordul autorului în cauză–Inadmisibilitate
[Directiva 2001/29 a Parlamentului European și a Consiliului, considerentul (23) și art. 3 și art. 5 alin. (2) lit. (b)]
A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctul 26)
Directiva 2001/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2001 privind armonizarea anumitor aspecte ale dreptului de autor și drepturilor conexe în societatea informațională, în special articolul 5 alineatul (2) litera (b) din aceasta, trebuie interpretată în sensul că se opune unei legislații naționale care permite unei întreprinderi comerciale să furnizeze unor particulari un serviciu de înregistrare la distanță de tip cloud de copii private ale unor opere protejate de dreptul de autor, prin intermediul unui sistem informatic, intervenind activ în cadrul înregistrării acestor copii, fără autorizarea titularului de drepturi.
Astfel, din articolul 3 din Directiva 2001/29 rezultă că orice comunicare publică, inclusiv punerea la dispoziție a unei opere sau a unui obiect protejat, trebuie să fie supusă autorizației titularului de drepturi, fiind stabilit că, după cum reiese din considerentul (23) al acestei directive, dreptul de comunicare publică a operelor trebuie înțeles în sens larg ca acoperind orice transmisie sau retransmisie a unei opere către public, prin cablu sau fără cablu, inclusiv radiodifuziunea. În speță, furnizorul de servicii în discuție în litigiul principal înregistrează emisiunile radiodifuzate și le pune la dispoziția clienților săi prin intermediul internetului. În primul rând, este evident că ansamblul persoanelor vizate de acest furnizor constituie un „public”, în sensul jurisprudenței evocate la punctul 45 din prezenta hotărâre. În al doilea rând, transmisia inițială efectuată de organismul de radiodifuziune, pe de o parte, și cea realizată de furnizorul de servicii în discuție în litigiul principal, pe de altă parte, sunt efectuate în condiții tehnice specifice, potrivit unui mod diferit de transmisie a operelor și fiecare dintre ele este destinată publicului său (a se vedea în acest sens Hotărârea din 7 martie 2013, ITV Broadcasting și alții, C‑607/11, EU:C:2013:147, punctul 39). Transmisiile amintite constituie, așadar, comunicări publice diferite și fiecare dintre ele trebuie, prin urmare, să primească autorizația titularilor de drepturi în cauză.
(a se vedea punctele 40, 46-49 și 54 și dispozitivul)