This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62014CO0581
Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 octombrie 2015.
Manfred Naderhirn împotriva Mag. Jungwirth u. Mag. Fabian OHG și alții.
Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Principiul cooperării loiale – Articolul 267 TFUE – Obligația de respectare a instrucțiunilor unei instanțe superioare.
Cauza C-581/14.
Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 octombrie 2015.
Manfred Naderhirn împotriva Mag. Jungwirth u. Mag. Fabian OHG și alții.
Trimitere preliminară – Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții – Principiul cooperării loiale – Articolul 267 TFUE – Obligația de respectare a instrucțiunilor unei instanțe superioare.
Cauza C-581/14.
Court reports – general – 'Information on unpublished decisions' section
Ordonanța Curții (Camera a noua) din 15 octombrie 2015 –
Naderhirn
(Cauza C‑581/14)
„Trimitere preliminară — Articolul 99 din Regulamentul de procedură al Curții — Principiul cooperării loiale — Articolul 267 TFUE — Obligația de respectare a instrucțiunilor unei instanțe superioare”
Dreptul Uniunii Europene — Supremație — Drept național contrar — Constatarea acestui caracter contrar prin hotărâre a Curții de Justiție — Lipsa unor dispoziții procedurale naționale pentru soluționarea cauzelor pendinte în fața instanțelor naționale — Principiul cooperării loiale — Obligația de respectare a instrucțiunilor unei instanțe superioare care nu sunt conforme cu dreptul Uniunii — Inadmisibilitate [art. 4 alin. (3) TUE; art. 267 TFUE] (a se vedea punctele 30, 31, și 35-37 și dispozitivul)
Dispozitivul
Dreptul Uniunii trebuie interpretat în sensul că se opune unei situații juridice naționale care se caracterizează, pe de o parte, prin lipsa unor dispoziții de drept intern care să reglementeze modul în care o instanță națională trebuie să țină seama de faptul că decurge dintr‑o hotărâre a Curții că o dispoziție națională trebuie să fie considerată contrară dreptului Uniunii atunci când soluționează cauzele pendinte în fața sa și, pe de altă parte, prin existența unor norme de drept intern care prevăd că instanța respectivă este ținută în mod necondiționat de interpretarea dreptului Uniunii realizată de o altă instanță națională, în măsura în care, din cauza unei astfel de norme de drept intern, instanța națională menționată ar fi împiedicată să asigure garantarea corespunzătoare a supremației dreptului Uniunii, luând toate măsurile necesare în acest scop, în cadrul competențelor sale.