EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02002R1406-20161006
Regulation (EC) No 1406/2002 of the European Parliament and of the Council of 27 June 2002 establishing a European Maritime Safety Agency (Text with EEA relevance)
Consolidated text: Regulamentul (CE) nr . 1406/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2002 de instituire a unei Agenții Europene pentru Siguranță Maritimă (Text cu relevanță pentru SEE)
Regulamentul (CE) nr . 1406/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 iunie 2002 de instituire a unei Agenții Europene pentru Siguranță Maritimă (Text cu relevanță pentru SEE)
2002R1406 — RO — 06.10.2016 — 005.001
Acest document are doar scop informativ și nu produce efecte juridice. Instituțiile Uniunii nu își asumă răspunderea pentru conținutul său. Versiunile autentice ale actelor relevante, inclusiv preambulul acestora, sunt cele publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și disponibile pe site-ul EUR-Lex. Aceste texte oficiale pot fi consultate accesând linkurile integrate în prezentul document.
REGULAMENTUL (CE) NR. 1406/2002 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 27 iunie 2002 de instituire a unei Agenții Europene pentru Siguranță Maritimă (Text cu relevanță pentru SEE) (JO L 208 5.8.2002, p. 1) |
Astfel cum a fost modificat prin:
|
|
Jurnalul Oficial |
||
NR. |
Pagina |
Data |
||
REGULAMENTUL (CE) NR. 1644/2003 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 22 iulie 2003 |
L 245 |
10 |
29.9.2003 |
|
REGULAMENTUL (CE) NR. 724/2004 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 31 martie 2004 |
L 129 |
1 |
29.4.2004 |
|
REGULAMENTUL (CE) NR. 2038/2006 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 18 decembrie 2006 |
L 394 |
1 |
30.12.2006 |
|
REGULAMENTUL (UE) NR. 100/2013 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 15 ianuarie 2013 |
L 39 |
30 |
9.2.2013 |
|
REGULAMENTUL (UE) 2016/1625 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI din 14 septembrie 2016 |
L 251 |
77 |
16.9.2016 |
REGULAMENTUL (CE) NR. 1406/2002 AL PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI AL CONSILIULUI
din 27 iunie 2002
de instituire a unei Agenții Europene pentru Siguranță Maritimă
(Text cu relevanță pentru SEE)
CAPITOLUL I
OBIECTIVE ȘI ATRIBUȚII
Articolul 1
Obiective
(1) Prezentul regulament instituie o Agenție Europeană pentru Siguranță Maritimă („agenția”) în vederea asigurării unui nivel ridicat, unitar și eficient de siguranță maritimă, de securitate maritimă, de prevenire a și de intervenție în caz de poluare cauzată de nave, precum și de intervenție în caz de poluare marină cauzată de instalațiile de petrol și gaze.
(2) În acest scop, agenția cooperează cu statele membre și cu Comisia, acordându-le asistență tehnică, operațională și științifică în domeniile menționate la alineatul (1) de la prezentul articol, cu respectarea limitelor atribuțiilor principale prevăzute la articolul 2 și, după caz, a atribuțiilor auxiliare prevăzute la articolul 2a, în special pentru a susține statele membre și Comisia în aplicarea adecvată a actelor juridice relevante ale Uniunii. În ceea ce privește domeniul intervenției în situații de poluare, agenția acordă asistență operațională numai la solicitarea statului (statelor) afectat(e).
(3) Prin furnizarea asistenței menționate la alineatul (2), agenția contribuie, dacă este cazul, la eficiența generală a traficului și a transportului maritim, în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament, pentru a facilita instituirea unui spațiu european al transportului maritim fără frontiere.
Articolul 2
Atribuțiile principale ale agenției
(1) Pentru a asigura atingerea corespunzătoare a obiectivelor prevăzute la articolul 1, agenției îi revin atribuțiile de bază enumerate în prezentul articol.
(2) Agenția acordă Comisiei asistență:
(a) în desfășurarea lucrărilor pregătitoare pentru actualizarea și elaborarea actelor juridice relevante ale Uniunii, în special ținând cont de evoluția legislației internaționale;
(b) în punerea în aplicare a actelor juridice obligatorii relevante ale Uniunii în mod eficace, în special prin efectuarea de vizite și inspecții astfel cum este prevăzut la articolul 3 din prezentul regulament și prin acordarea de asistență tehnică Comisiei în îndeplinirea sarcinilor de inspecție care îi sunt atribuite în temeiul articolului 9 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 725/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 31 martie 2004 privind consolidarea securității navelor și a instalațiilor portuare ( 1 ). În acest sens, agenția poate propune Comisiei eventuale îmbunătățiri ale respectivelor acte juridice obligatorii;
(c) în analiza proiectelor de cercetare, în curs de derulare sau finalizate, relevante pentru obiectivele agenției; această atribuție poate include identificarea măsurilor ulterioare posibile care rezultă din proiectele de cercetare specifice;
(d) în îndeplinirea oricăror alte atribuții aflate în sarcina Comisiei în temeiul unor acte legislative ale Uniunii privind obiectivele agenției.
(3) Agenția colaborează cu statele membre pentru:
(a) organizarea, dacă este cazul, de activități relevante de formare profesională în domeniile care sunt de competența statelor membre;
(b) elaborarea de soluții tehnice, inclusiv furnizarea de servicii operaționale relevante, și acordarea de asistență tehnică pentru dezvoltarea capacității naționale necesare în vederea punerii în aplicare a actelor juridice relevante ale Uniunii;
(c) furnizarea, la solicitarea unui stat membru, de informații adecvate rezultate din inspecțiile menționate la articolul 3, cu scopul de a susține monitorizarea organizațiilor recunoscute care au atribuții de certificare în numele statelor membre în conformitate cu articolul 9 din Directiva 2009/15/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor, precum și pentru activitățile în domeniu ale administrațiilor maritime ( 2 ), fără a aduce atingere drepturilor și obligațiilor statului de pavilion;
(d) sprijină cu mijloace suplimentare și în mod rentabil din punctul de vedere al costurilor acțiunile de intervenție în situații de poluare cauzată de nave, precum și de poluare marină cauzată de instalațiile de petrol și gaze, în situația în care o cerere a fost făcută de statul membru afectat sub autoritatea căruia se desfășoară operațiile de curățare, fără a se aduce atingere responsabilității statelor de coastă de a dispune de mecanisme corespunzătoare de intervenție în situații de poluare, respectând totodată cooperarea existentă între statele membre în acest domeniu. După caz, solicitările privind mobilizarea unor acțiuni de combatere a poluării se adresează prin intermediul mecanismului UE de protecție civilă instituit prin Decizia 2007/779/CE, Euratom a Consiliului ( 3 ).
(4) Agenția facilitează cooperarea dintre statele membre și Comisie:
(a) în domeniul monitorizării traficului reglementat de Directiva 2002/59/CE, agenția promovează în special cooperarea între statele riverane în zonele de transport maritim vizate și creează și operează Centrul Uniunii Europene de date pentru identificarea și urmărirea navelor la mare distanță (centrul european de date LRIT) și Sistemul Uniunii de schimb de informații maritime (SafeSeaNet), astfel cum se prevede la articolele 6b și 22a din respectiva directivă, precum și sistemul de schimb de date și informații privind identificarea și urmărirea internațională a navelor la mare distanță în conformitate cu angajamentul asumat în cadrul Organizației Maritime Internaționale („OMI”);
(b) prin furnizarea, la cerere și fără a aduce atingere legislației naționale și a Uniunii, de date relevante privind poziționarea navelor și observarea pământului către autoritățile naționale competente și organismele relevante ale Uniunii aflate sub mandatul acestora, pentru a facilita adoptarea de măsuri împotriva amenințărilor legate de piraterie și de actele ilegale intenționate, astfel cum se prevede în legislația aplicabilă a Uniunii sau în cadrul instrumentelor juridice convenite la nivel internațional în domeniul transportului maritim, cu respectarea normelor aplicabile privind protecția datelor și în concordanță cu procedurile administrative care urmează să fie stabilite de consiliul de administrație sau de grupul de coordonare la nivel înalt instituit în conformitate cu Directiva 2002/59/CE, după caz. Furnizarea de date pentru identificarea și urmărirea navelor la mare distanță este supusă aprobării statului de pavilion în cauză;
(c) în domeniul investigării accidentelor și incidentelor maritime în conformitate cu Directiva 2009/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 de instituire a principiilor fundamentale care reglementează investigarea accidentelor din sectorul de transport maritim ( 4 ); agenția acordă sprijin operațional, dacă statele membre relevante solicită acest lucru și presupunând că nu există niciun conflict de interese, acestor state membre cu privire la derularea investigațiilor privind accidentele grave sau foarte grave și efectuează analiza rapoartelor de investigație privind siguranța în vederea identificării valorii adăugate la nivelul Uniunii din punctul de vedere al lecțiilor care pot fi desprinse din experiențele respective. Pe baza datelor furnizate de statele membre, în conformitate cu articolul 17 din directiva respectivă, agenția elaborează o sinteză anuală a accidentelor și incidentelor maritime;
(d) în furnizarea de statistici, informații și date obiective, fiabile și comparabile, pentru a da Comisiei și statelor membre posibilitatea de a întreprinde acțiunile necesare pentru îmbunătățirea măsurilor pe care le iau și de a evalua eficacitatea și rentabilitatea măsurilor existente. Aceste atribuții includ colectarea, înregistrarea și evaluarea datelor tehnice, exploatarea sistematică a bazelor de date existente, inclusiv îmbogățirea lor reciprocă, și, dacă este cazul, dezvoltarea unor baze de date suplimentare. Pe baza datelor colectate, agenția acordă Comisiei asistență în publicarea de informații referitoare la nave în conformitate cu Directiva 2009/16/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind controlul statului portului ( 5 );
(e) în colectarea și analizarea datelor referitoare la navigatori, furnizate și utilizate în conformitate cu Directiva 2008/106/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008 privind nivelul minim de formare a navigatorilor ( 6 );
(f) în îmbunătățirea identificării și a urmăririi navelor care efectuează deversări ilegale în conformitate cu Directiva 2005/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 septembrie 2005 privind poluarea cauzată de nave și introducerea unor sancțiuni în caz de încălcare ( 7 );
(g) prin utilizarea Serviciului european de monitorizare prin satelit a deversărilor de petrol (CleanSeaNet) pentru a monitoriza amplitudinea și impactul asupra mediului ale poluării marine cu petrol cauzate de instalațiile de petrol și gaze;
(h) în acordarea de asistență tehnică necesară statelor membre și Comisiei pentru a contribui la activitatea relevantă a organelor tehnice ale OMI și Organizației Internaționale a Muncii în ceea ce privește navigația, ale Memorandumului de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului și ale organizațiilor regionale relevante la care Uniunea a aderat, în ceea ce privește chestiunile care sunt de competența Uniunii;
(i) în ceea ce privește punerea în aplicare a Directivei 2010/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind formalitățile de raportare aplicabile navelor la sosirea în și/sau la plecarea din porturile statelor membre ( 8 ), în special prin facilitarea transmiterii electronice a datelor prin intermediul sistemului SafeSeaNet și prin sprijinirea creării interfeței unice.
(5) La solicitarea Comisiei, agenția poate acorda asistență tehnică, inclusiv prin organizarea unor activități de formare relevante, cu privire la actele juridice relevante ale Uniunii, în statele candidate la aderarea la Uniune și, după caz, în toate țările partenere la politica europeană de vecinătate și în statele care sunt parte la Memorandumul de înțelegere de la Paris privind controlul statului portului.
Agenția poate acorda, de asemenea, asistență în situații de poluare cauzată de nave, precum și în situații de poluare marină cauzată de instalațiile de petrol și gaze care afectează acele state terțe care au un bazin regional maritim comun cu Uniunea, în conformitate cu mecanismul de protecție civilă al UE instituit prin Decizia 2007/779/CE, Euratom și prin analogie cu condițiile aplicabile statelor membre, prevăzute la alineatul (3) litera (d) din prezentul articol. Aceste atribuții se coordonează cu acordurile regionale de cooperare existente referitoare la poluarea marină.
Articolul 2a
Atribuții auxiliare ale agenției
(1) Fără a aduce atingere atribuțiilor principale menționate la articolul 2, agenția sprijină Comisia și statele membre, după caz, în elaborarea și punerea în aplicare a activităților Uniunii, astfel cum sunt stabilite la alineatele (2) și (3) din prezentul articol referitoare la obiectivele agenției, în măsura în care agenția dispune de expertiză și de instrumente probate și recunoscute. Atribuțiile auxiliare stabilite în prezentul articol:
(a) creează valoare adăugată demonstrată;
(b) evită duplicarea eforturilor;
(c) sunt în interesul politicii de transport maritim a Uniunii;
(d) nu dăunează atribuțiilor principale ale agenției; și
(e) nu încalcă drepturile și obligațiile statelor membre, în special în ceea ce privește calitatea acestora de state de pavilion, de port și de coastă.
(2) Agenția acordă Comisiei asistență:
(a) în contextul punerii în aplicare a Directivei 2008/56/CE a Parlamentului European și a Consiliului (Directiva-cadru privind strategia pentru mediul marin) ( 9 ), prin contribuirea la atingerea obiectivului privind starea ecologică bună a apelor marine, cu elementele referitoare la transportul maritim, și prin exploatarea rezultatelor furnizate de instrumentele existente, cum ar fi SafeSeaNet și CleanSeaNet;
(b) în furnizarea de asistență tehnică cu privire la emisiile de gaze cu efect de seră produse de către nave, în special în ceea ce privește urmărirea evoluțiilor survenite la nivel internațional;
(c) în ceea ce privește programul „Monitorizarea globală pentru mediu și securitate” (GMES), în promovarea utilizării datelor și serviciilor GMES în scopuri maritime, în cadrul de guvernanță GMES;
(d) în dezvoltarea unui Mediu comun în vederea schimbului de informații pentru domeniul maritim al UE;
(e) în ceea ce privește instalațiile offshore mobile de petrol și gaze, în examinarea cerințelor OMI și în colectarea de informații de bază cu privire la potențiale amenințări la adresa transportului maritim și a mediului marin;
(f) prin furnizarea de informații relevante privind societățile de clasificare pentru navele de navigație interioară, în conformitate cu Directiva 2006/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 de stabilire a cerințelor tehnice pentru navele de navigație interioară ( 10 ). Aceste informații vor fi cuprinse și în rapoartele la care se face referire la articolul 3 alineatele (4) și (5) din prezentul regulament.
(3) Agenția sprijină Comisia și statele membre:
(a) în examinarea fezabilității și a punerii în aplicare a politicilor și proiectelor de sprijinire a instituirii spațiului european al transportului maritim fără frontiere, cum ar fi conceptul de „centură albastră” și sistemul „e-Maritime”, precum și „autostrăzile mării”. Acest lucru se realizează în special prin explorarea unor eventuale funcții suplimentare ale SafeSeaNet, fără a aduce atingere rolului grupului de coordonare la nivel înalt creat în conformitate cu Directiva 2002/59/CE;
(b) prin explorarea, împreună cu autoritățile competente în ceea ce privește sistemul serviciilor de informații fluviale, a posibilității de a efectua schimburi de informații între acest sistem și sistemele de informații privind transporturile maritime pe baza raportului prevăzut la articolul 15 din Directiva 2010/65/UE.
(c) prin facilitarea schimbului voluntar de bune practici în materie de formare profesională și educație în domeniul maritim în Uniune și prin furnizarea de informații privind programele de schimb ale Uniunii, relevante pentru formarea profesională în domeniul maritim, cu respectarea deplină a articolului 166 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE).
Articolul 2b
Cooperarea europeană cu privire la funcțiile de gardă de coastă
(1) În cooperare cu Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă instituită prin Regulamentul (UE) 2016/1624 al Parlamentului European și al Consiliului ( 11 ) și cu Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului instituită prin Regulamentul (CE) nr. 768/2005 al Consiliului ( 12 ), fiecare în conformitate cu mandatele lor respective, agenția sprijină autoritățile naționale care îndeplinesc funcții de gardă de coastă la nivel național și la nivelul Uniunii și, dacă este cazul, la nivel internațional, prin:
(a) punerea la dispoziție, corelarea și analiza informațiilor provenite din sistemele de raportare ale navelor și din alte sisteme de informații găzduite de respectivele agenții sau accesibile acestora, în conformitate cu temeiurile juridice ale fiecărei agenții și fără a aduce atingere drepturilor de proprietate ale statelor membre asupra datelor;
(b) furnizarea de servicii de supraveghere și comunicații bazate pe tehnologii de ultimă generație, inclusiv infrastructură terestră și spațială și senzori instalați pe orice tip de platformă;
(c) consolidarea capacității prin elaborarea de orientări și recomandări și prin stabilirea de bune practici, precum și prin furnizarea de formare profesională și schimb de personal;
(d) intensificarea schimbului de informații și a cooperării cu privire la funcțiile de gardă de coastă, inclusiv prin analizarea provocărilor operaționale și a riscurilor emergente din domeniul maritim;
(e) partajarea capacităților, prin planificarea și punerea în aplicare a unor operațiuni cu scopuri multiple și prin partajarea activelor și a altor capacități, în măsura în care aceste activități sunt coordonate de respectivele agenții și sunt agreate de autoritățile competente din statele membre în cauză.
(2) Fără a aduce atingere competențelor consiliului de administrație stabilite la articolul 10 alineatul (2), modalitățile precise de cooperare în privința funcțiilor de gardă de coastă dintre agenție, Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă și Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului se stabilesc printr-un acord de lucru, în conformitate cu mandatele lor respective și cu normele financiare aplicabile agențiilor respective. Un astfel de acord se aprobă de către consiliile de administrație ale agenției, Agenției Europene pentru Controlul Pescuitului și Agenției Europene pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă.
(3) Comisia, în strânsă cooperare cu statele membre, cu agenția, cu Agenția Europeană pentru Poliția de Frontieră și Garda de Coastă și cu Agenția Europeană pentru Controlul Pescuitului, pune la dispoziție un manual practic privind cooperarea europeană la îndeplinirea funcțiilor de gardă de coastă. Manualul conține orientări, recomandări și bune practici privind schimbul de informații. Comisia adoptă manualul sub forma unei recomandări.
(4) Atribuțiile stabilite la prezentul articol nu afectează atribuțiile agenției menționate la articolul 2 și nu aduc atingere drepturilor și obligațiilor statelor membre, în special ca state de pavilion, state ale porturilor sau state de coastă.
Articolul 3
Vizite în statele membre și inspecții
(1) În vederea îndeplinirii atribuțiilor care îi sunt încredințate și pentru a sprijini Comisia în îndeplinirea sarcinilor ce îi revin în temeiul TFUE, în special a evaluării punerii în aplicare în mod eficace a legislației relevante a Uniunii, agenția efectuează vizite în statele membre în conformitate cu metodologia stabilită de consiliul de administrație.
(2) Agenția informează la timp statul membru vizat cu privire la vizita programată, numele funcționarilor autorizați și data la care începe vizita, precum și la durata preconizată a acesteia. Funcționarii delegați de către agenție să efectueze astfel de vizite fac acest lucru în urma prezentării unei decizii în scris a directorului executiv al agenției, care specifică scopul și obiectivele misiunii acestora.
(3) Agenția desfășoară inspecții în numele Comisiei în conformitate cu actele juridice obligatorii ale Uniunii cu privire la organizațiile recunoscute de Uniune în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 391/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 aprilie 2009 privind normele și standardele comune pentru organizațiile cu rol de inspecție și control al navelor ( 13 ), precum și cu privire la formarea și certificarea navigatorilor în țări terțe în conformitate cu Directiva 2008/106/CE.
(4) La sfârșitul fiecărei vizite sau inspecții, agenția întocmește un raport pe care îl înaintează Comisiei și statului membru respectiv.
(5) Atunci când este oportun și întotdeauna când se încheie un ciclu de vizite sau inspecții, agenția analizează rapoartele ciclului respectiv în vederea identificării constatărilor orizontale și a concluziilor generale privind eficacitatea și rentabilitatea măsurilor aplicate. Agenția prezintă analiza respectivă Comisiei pentru a fi discutată în continuare cu statele membre, în vederea desprinderii de lecții relevante și a facilitării diseminării bunelor metode de lucru.
Articolul 4
Transparență și protecția informațiilor
(1) Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei ( 14 ) se aplică documentelor deținute de Agenție.
(2) Agenția poate comunica din proprie inițiativă în domeniile care fac parte din atribuțiile sale. Ea se asigură, în special, că publicul și orice parte interesată primesc rapid informații obiective, fiabile și ușor de înțeles privind activitatea sa.
(3) Consiliul de administrație adoptă modalități practice de aplicare a alineatelor (1) și (2), inclusiv, acolo unde este cazul, modalități privind consultarea cu statele membre înainte de publicarea informațiilor.
(4) Informațiile colectate și prelucrate în conformitate cu prezentul regulament de către Comisie și agenție intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date ( 15 ), iar agenția ia măsurile care se impun pentru a asigura tratarea și prelucrarea în siguranță a informațiilor confidențiale.
(5) Deciziile luate de Agenție în temeiul articolului 8 din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 pot face obiectul unei plângeri adresate Ombudsman-ului sau al unei acțiuni înaintate Curții de Justiție a Comunităților Europene, în conformitate cu articolele 195 și, respectiv, 230 din Tratatul CE.
CAPITOLUL II
ORGANIZARE ȘI FUNCȚIONARE
Articolul 5
Statut juridic, centre regionale
(1) Agenția este un organism al Comunității. Ea are personalitate juridică.
(2) În fiecare stat membru, Agenția beneficiază de capacitatea juridică cea mai extinsă recunoscută de dreptul intern persoanelor juridice. Ea poate, în special, să dobândească sau să înstrăineze bunuri mobile și imobile și să se constituie parte la acțiuni în justiție.
(3) La solicitarea Comisiei, consiliul de administrație poate decide, cu acordul și cooperarea statelor membre vizate și ținând seama în mod corespunzător de implicațiile bugetare, inclusiv de posibilitățile de contribuție ale statelor membre vizate, crearea centrelor regionale necesare pentru a exercita, în modul cel mai eficient și eficace, unele dintre atribuțiile agenției. Prin luarea unei astfel de decizii, consiliul de administrație definește domeniul exact de activitate al centrului regional, evitând, în același timp, costurile financiare inutile și sporind cooperarea cu rețelele regionale și naționale existente.
(4) Agenția este reprezentată de directorul său executiv.
Articolul 6
Personalul
(1) Statutul funcționarilor Comunităților Europene, regimul de angajare aplicabil altor agenți ai Comunităților Europene și normele adoptate în comun de instituțiile Comunităților Europene în scopul aplicării acestui statut și a regimului de angajare se aplică și personalului Agenției. Consiliul de administrație, de comun acord cu Comisia, adoptă norme detaliate de aplicare.
(2) Fără a aduce atingere articolului 16, atribuțiile conferite autorității investite, prin statutul funcționarilor și regimul de angajare aplicabil altor agenți ai Comunităților Europene, cu atribuții de numire se exercită și de către Agenție cu privire la personalul propriu.
(3) Personalul Agenției este format din funcționari numiți sau detașați de Comisie sau de statele membre cu titlu temporar și din alți funcționari recrutați de Agenție, în funcție de necesități, pentru îndeplinirea sarcinilor sale.
Articolul 7
Privilegii și imunități
Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților Europene se aplică Agenției și personalului acesteia.
Articolul 8
Răspundere
(1) Răspundere contractuală a Agenției este reglementată de legea aplicabilă contractului respectiv.
(2) Curtea de Justiție este competentă să se pronunțe în temeiul unei clauze de arbitraj cuprinsă într-un contract încheiat de Agenție.
(3) În cazul răspunderii extra-contractuale, în conformitate cu principiile generale comune legislațiilor statelor membre, Agenția repară orice prejudicii cauzate de serviciile sau funcționarii săi în exercitarea îndatoririlor ce le revin.
(4) Curtea de Justiție este competentă în litigiile privind despăgubirile pentru prejudiciile menționate la alineatul (3).
(5) Răspunderea personală a funcționarilor Agenției față de aceasta este reglementată de dispozițiile din statut sau din regimul de angajare care le sunt aplicabile.
Articolul 9
Limbi
(1) Dispozițiile prevăzute de Regulamentul nr. 1 din 15 aprilie 1958 care stabilește limbile care trebuie folosite în Comunitatea Economică Europeană ( 16 ) se aplică și Agenției.
(2) Serviciile de traducere necesare pentru funcționarea Agenției sunt asigurate de Centrul de Traducere al organismelor Uniunii Europene.
Articolul 10
Înființarea și atribuțiile consiliului de administrație
(1) Se înființează un consiliu de administrație.
(2) Consiliul de administrație:
(a) numește directorul executiv în conformitate cu articolul 16;
(b) adoptă raportul anual privind activitățile agenției și îl înaintează în fiecare an până la 15 iunie Parlamentului European, Consiliului, Comisiei, Curții de Conturi și statelor membre.
Agenția înaintează anual autorității bugetare toate informațiile privind rezultatul procedurilor de evaluare;
(c) examinează și aprobă, în cadrul pregătirii programului de lucru, cererile de asistență adresate Comisiei menționate la articolul 2 alineatul (2) litera (d), cererile de asistență tehnică din partea statelor membre menționate la articolul 2 alineatul (3), cererile de asistență tehnică menționate la articolul 2 alineatul (5), precum și cererile de asistență menționate la articolul 2a;
(ca) examinează și adoptă o strategie multianuală a agenției, pe o perioadă de cinci ani, luând în considerare avizul scris al Comisiei;
(cb) examinează și adoptă planul multianual al agenției privind politica de personal;
(cc) examinează proiectele de acorduri administrative menționate la articolul 15 alineatul (2) litera (ba);
(d) adoptă, până la data de 30 noiembrie a fiecărui an, ținând seama și de avizul Comisiei, programul de lucru al Agenției pentru anul următor și îl înaintează statelor membre, Parlamentului European, Consiliului și Comisiei; programul de lucru în cauză este adoptat fără a aduce atingere procedurii bugetare anuale a Comunității. În cazul în care Comisia își exprimă, într-un interval de 15 zile de la data adoptării programului de lucru, dezacordul față de programul în cauză, Consiliul de administrație reexaminează programul și îl adoptă, cu eventuale modificări, în termen de două luni, la a doua citire, fie cu o majoritate de două treimi, incluzând reprezentanții Comisiei, fie prin vot unanim al statelor membre;
(e) adoptă bugetul definitiv al Agenției înainte de începerea exercițiului financiar, ajustându-l, dacă este necesar, în funcție de contribuția comunitară și alte venituri ale Agenției;
(f) stabilește procedurile de adoptare a deciziilor de către directorul executiv;
(g) stabilește metodologia în ceea ce privește vizitele care urmează să fie efectuate în conformitate cu articolul 3. În cazul în care, în termen de 15 zile de la data adoptării metodologiei, Comisia își exprimă dezacordul cu acesta, consiliul de administrație reexaminează metodologia și o adoptă, eventual modificată, în a doua lectură, fie cu o majoritate de două treimi, care cuprinde și reprezentanții Comisiei, fie cu votul unanim al reprezentanților statelor membre;
(h) își îndeplinește atribuțiile legate de bugetul agenției, în conformitate cu articolele 18, 19 și 21 și monitorizează și dă curs în mod corespunzător constatărilor și recomandărilor provenite din diferite rapoarte de audit și evaluări interne sau externe;
(i) exercită autoritate disciplinară asupra directorului executiv și asupra șefilor de departament menționați la articolul 16;
(j) stabilește propriul regulament de ordine internă;
(k) adoptă, în conformitate cu procedurile menționate la litera (d), un plan detaliat privind activitățile Agenției de pregătire în cazul poluării și de răspuns la poluare, în vederea optimizării utilizării resurselor financiare alocate Agenției;
(l) analizează execuția financiară a planului detaliat menționat la litera (k) din prezentul paragraf și angajamentele bugetare prevăzute în Regulamentul (CE) nr. 2038/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind finanțarea multianuală pentru activitatea Agenției Europene pentru Siguranță Maritimă în domeniul răspunsului la poluarea cauzată de nave ( 17 ).
(m) desemnează un observator dintre membrii săi pentru a urmări procedura de selecție desfășurată de Comisie în vederea numirii directorului executiv.
Articolul 11
Compunerea consiliului de administrație
(1) Consiliul de administrație este compus din câte un reprezentant al fiecărui stat membru și patru reprezentanți ai Comisiei, precum și patru reprezentanți ai sectoarelor profesionale cele mai interesate, nominalizați de Comisie, fără drept de vot.
Membrii consiliului de administrație sunt numiți pe baza experienței și a competenței corespunzătoare în domeniile menționate la articolul 1. Statele membre și Comisia urmăresc să asigure o reprezentare echilibrată a femeilor și bărbaților în cadrul consiliului de administrație.
(2) Fiecare stat membru și Comisia își desemnează proprii membri în Consiliul de administrație, precum și un supleant care îl va reprezenta pe membru în absența acestuia din urmă.
(3) Durata mandatului este de patru ani. Mandatul poate fi reînnoit.
(4) Dacă este cazul, participarea reprezentanților din țări terțe și condițiile acestei participări se stabilesc prin procedurile menționate la articolul 17 alineatul (2).
Articolul 12
Președinția consiliului de administrație
(1) Consiliul de administrație numește un președinte și un vicepreședinte din rândul membrilor săi. Vicepreședintele îl înlocuiește din oficiu pe președinte în cazul în care acesta din urmă se află în imposibilitate de a-și exercita atribuțiile.
(2) Durata mandatului președintelui și al vicepreședintelui este de trei ani și expiră când aceștia își pierd calitatea de membri ai consiliului de administrație. Mandatele se pot reînnoi o singură dată.
Articolul 13
Ședințe
(1) Ședințele consiliului de administrație sunt convocate de președinte.
(2) Directorul executiv al Agenției participă la deliberări.
(3) Consiliul de administrație se întrunește în ședință ordinară de două ori pe an. În plus, se întrunește la inițiativa președintelui sau la cererea Comisiei sau a unei treimi din statele membre.
(4) Dacă anumite puncte specifice de pe ordinea de zi sunt confidențiale sau implică un conflict de interese, consiliul de administrație poate hotărî să le examineze fără participarea membrilor în cauză. Normele detaliate pentru aplicarea acestei dispoziții se stabilesc în regulamentul de ordine internă.
(5) Consiliul de administrație poate invita orice persoană a cărei opinie poate prezenta interes să asiste la ședințele sale în calitate de observator.
(6) Membrii consiliului de administrație pot, sub rezerva dispozițiilor din regulamentul de ordine internă, să fie asistați de consilieri sau de experți.
(7) Secretariatul consiliului de administrație este asigurat de Agenție.
Articolul 14
Votarea
(1) Consiliul de administrație adoptă deciziile cu o majoritate de două treimi din totalitatea membrilor cu drept de vot.
(2) Fiecare membru dispune de un vot. Directorul executiv al Agenției nu participă la vot.
În absența unui membru, supleantul său își poate exercita dreptul de vot.
(3) Regulamentul de ordine interioară stabilește norme mai detaliate ale procedurii de votare, în special condițiile în care un membru poate acționa în numele altui membru.
Articolul 15
Atribuțiile și competențele directorului executiv
(1) Agenția este administrată de directorul executiv, care este total independent în îndeplinirea atribuțiilor sale, fără a aduce atingere competențelor Comisiei și ale Consiliului de administrație.
(2) Directorul executiv are următoarele sarcini și atribuții:
(a) întocmește strategia multianuală a agenției și, după consultarea Comisiei, o înaintează consiliului de administrație cu cel puțin opt săptămâni înainte de reuniunea relevantă a acestuia, ținând seama de opiniile și sugestiile formulate de membrii consiliului de administrație;
(aa) întocmește planul multianual al agenției privind politica de personal și, după consultarea Comisiei, îl înaintează consiliului de administrație cu cel puțin patru săptămâni înainte de reuniunea relevantă a acestuia;
(ab) întocmește programul de lucru anual, indicând resursele umane și financiare preconizate pentru fiecare activitate, și planul detaliat privind activitățile de pregătire și intervenție în situații de poluare ale agenției și, după consultarea Comisiei, le înaintează consiliului de administrație cu cel puțin opt săptămâni înainte de reuniunea relevantă a acestuia, ținând seama de opiniile și sugestiile formulate de membrii consiliului de administrație. Întreprinde măsurile necesare pentru punerea în aplicare a acestora. Răspunde tuturor cererilor de asistență din partea statelor membre în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) litera (c);
(b) decide cu privire la efectuarea vizitelor și inspecțiilor prevăzute la articolul 3, după consultarea Comisiei și respectând metodologia privind vizitele stabilită de consiliul de administrație în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) litera (g);
(ba) poate încheia acorduri administrative cu alte organe care desfășoară activități în aceleași domenii ca și agenția, cu condiția ca proiectul de acord să fie înaintat spre consultare consiliului de administrație și cu condiția ca acesta să nu formuleze obiecții într-un termen de patru săptămâni.
(c) ia toate măsurile ce se impun, inclusiv adoptarea instrucțiunilor administrative interne și publicarea avizelor, pentru a asigura funcționarea Agenției în conformitate cu dispozițiile prezentului regulament;
(d) organizează un sistem eficace de monitorizare pentru a putea compara rezultatele obținute de agenție cu obiectivele și atribuțiile acesteia prevăzute în prezentul regulament. În acest scop, stabilește, de comun acord cu Comisia și cu consiliul de administrație, indicatori de performanță adaptați, care să permită evaluarea eficientă a rezultatelor obținute. Asigură adaptarea periodică a structurii organizatorice a agenției la necesitățile mereu în schimbare, încadrându-se în resursele umane și financiare disponibile. Pe această bază, directorul executiv întocmește anual un proiect de raport general pe care îl înaintează spre examinare consiliului de administrație. Raportul trebuie să cuprindă o secțiune specială privind execuția financiară a planului detaliat privind activitățile de pregătire și intervenție în situații de poluare ale agenției și să furnizeze informații actualizate privind stadiul tuturor acțiunilor finanțate în temeiul planului respectiv. Directorul executiv stabilește proceduri de evaluare periodice care să respecte standardele profesionale recunoscute;
(e) exercită, cu privire la personal, competențele prevăzute la articolul 6 alineatul (2);
(f) întocmește bugetul estimativ al Agenției de venituri și cheltuieli, în conformitate cu articolul 18 și execută bugetul în conformitate cu articolul 19.
▼M4 —————
(3) Directorul executiv raportează, după caz, Parlamentului European și Consiliului asupra îndeplinirii atribuțiilor sale.
Acesta prezintă, în special, stadiul pregătirilor privind strategia multianuală și programul de lucru anual.
Articolul 16
Numirea și demiterea directorului executiv și a șefilor de departament
(1) Directorul executiv este numit și demis de consiliul de administrație. Numirea se face pe o perioadă de cinci ani pe criterii de merit și de competență administrativă și managerială demonstrată, precum și pe criteriul experienței demonstrate în domeniile menționate la articolul 1, după luarea la cunoștință a opiniei observatorului, astfel cum se menționează la articolul 10. Directorul executiv este numit pe baza unei liste de cel puțin trei candidați propuși de Comisie în urma unui concurs deschis, după publicarea postului în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în alte publicații a unei invitații de manifestare a interesului. Candidatul selecționat de către consiliul de administrație poate primi invitația de a se adresa comisiei competente a Parlamentului European și de a răspunde întrebărilor adresate de membrii acesteia. Consiliul de administrație deliberează cu privire la demitere la solicitarea Comisiei sau a unei treimi dintre membrii săi. Consiliul de administrație adoptă deciziile de numire sau demitere cu o majoritate de patru cincimi din totalul membrilor cu drept de vot.
(2) La propunerea Comisiei și ținând seama de raportul de evaluare, consiliul de administrație poate prelungi o singură dată mandatul directorului executiv, cu o perioadă de cel mult patru ani. Consiliul de administrație adoptă decizia cu o majoritate de patru cincimi din totalul membrilor cu drept de vot. Consiliul de administrație informează Parlamentul European în legătură cu intenția sa de a prelungi mandatul directorului executiv. Cu cel mult o lună înainte de prelungirea mandatului său, directorul executiv poate primi invitația de a se adresa comisiei competente a Parlamentului European și de a răspunde întrebărilor adresate de membrii acesteia. Dacă durata mandatului nu este prelungită, directorul executiv rămâne în funcție până la numirea succesorului său.
(3) Directorul executiv poate fi asistat de unul sau mai mulți șefi de departament. În caz de absență sau boală, directorul executiv este înlocuit de unul dintre șefii de departament.
(4) Șefii de departament sunt numiți pe criterii de merit și de aptitudine administrativă și managerială demonstrată, precum și pe criterii de competență și experiență profesională în domeniile menționate la articolul 1. Șefii de departament sunt numiți sau demiși de către directorul executiv după primirea avizului favorabil din partea consiliului de administrație.
Articolul 17
Participarea țărilor terțe
(1) Agenția este deschisă participării țărilor terțe care au încheiat acorduri cu Comunitatea Europeană care prevăd adoptarea și aplicarea de către acestea a legislației comunitare în domeniul siguranței maritime, al securității maritime, al prevenirii poluării și al răspunsului la poluarea de către nave.
(2) În conformitate cu dispozițiile în materie din aceste acorduri, se vor stabili proceduri care să prevadă, inter alia, natura și amploarea normelor detaliate de participare a acestor țări la activitățile Agenției, inclusiv dispoziții referitoare la contribuțiile financiare și la personal.
CAPITOLUL III
CERINȚE FINANCIARE
Articolul 18
Bugetul
(1) Veniturile Agenției constau din:
(a) o contribuție din partea Comunității;
(b) eventuale contribuții din partea țărilor terțe care participă la activitățile Agenției în conformitate cu articolul 17;
(c) onorarii și taxe percepute pentru publicații, formare și/sau oricare alte servicii prestate de agenție.
(2) Cheltuielile Agenției includ cheltuielile de personal și cele administrative, de infrastructură și de funcționare.
(3) Directorul executiv întocmește un proiect de buget estimativ al veniturilor și cheltuielilor agenției pentru anul următor, pe baza principiului de întocmire a bugetului pe activități, și îl înaintează consiliului de administrație, însoțit de un proiect de schemă de personal.
(4) Există un echilibru între venituri și cheltuieli.
(5) În fiecare an, Consiliul de administrație întocmește, pe baza proiectului de buget estimativ al veniturilor și cheltuielilor, bugetul estimativ al veniturilor și cheltuielilor Agenției pentru anul financiar următor.
(6) Acest buget estimativ, care cuprinde un proiect de schemă de personal și un program de lucru provizoriu, este înaintat până la 31 martie de către Consiliul de administrație Comisiei și statelor cu care Comunitatea a încheiat acorduri în temeiul articolului 17.
(7) Bugetul estimativ este înaintat de către Comisie Parlamentului European și Consiliului („autoritatea bugetară”), împreună cu proiectul de buget general al Uniunii Europene.
(8) Pe baza bugetului estimativ, Comisia introduce în proiectul de buget general al Uniunii Europene estimările pe care le consideră necesare pentru schema de personal și valoarea subvențiilor care sunt alocate din bugetul general, pe care le înaintează autorității bugetare în conformitate cu articolul 314 din TFUE, împreună cu descrierea și justificarea eventualelor diferențe dintre estimările agenției și subvenția care urmează să fie alocată din bugetul general.
(9) Autoritatea bugetară autorizează alocarea de subvenții Agenției.
Autoritatea bugetară adoptă schema de personal a Agenției.
(10) Bugetul se adoptă de către consiliul de administrație. Acesta devine buget final după adoptarea finală a bugetului general al Uniunii Europene. După caz, bugetul este ajustat în mod corespunzător, împreună cu programul de lucru anual.
(11) Consiliul de administrație notifică autoritatea bugetară, cât mai curând posibil, cu privire la intenția sa de a aplica orice proiect care poate avea implicații financiare semnificative asupra finanțării bugetului, în special orice proiecte privind proprietăți, precum închirierea sau cumpărarea de clădiri. Consiliul de administrație informează Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când o ramură a autorității bugetare și-a notificat intenția de a emite un aviz, aceasta înaintează avizul Consiliului de administrație în termen de șase săptămâni de la data notificării proiectului.
Articolul 19
Execuția și controlul bugetar
(1) Directorul executiv execută bugetul Agenției.
(2) După fiecare an financiar, până la 1 martie, contabilul Agenției transmite contabilului Comisiei conturile provizorii, însoțite de un raport privind managementul bugetar și financiar pentru exercițiul financiar în cauză. Contabilul Comisiei centralizează conturile provizorii ale instituțiilor și ale organismelor descentralizate, în conformitate cu articolul 128 din regulamentul financiar general.
(3) După fiecare an financiar, până la 31 martie, contabilul Comisiei înaintează Curții de Conturi conturile provizorii ale Agenției, însoțite de un raport privind managementul bugetar și financiar pentru anul financiar în cauză. Raportul privind managementul bugetar și financiar pentru anul financiar în cauză este înaintat și Parlamentului European și Consiliului.
(4) La primirea observațiilor Curții de Conturi privind conturile provizorii ale Agenției, în temeiul articolului 129 din regulamentul financiar general, directorul executiv stabilește pe propria răspundere conturile finale ale Agenției și le înaintează Consiliului de administrație în vederea obținerii avizului acestuia.
(5) Consiliul de administrație își dă avizul privind conturile finale ale Agenției.
(6) După fiecare an financiar, până la 1 iulie, directorul executiv înaintează conturile finale Parlamentului European, Consiliului, Comisiei și Curții de Conturi, însoțite de avizul Consiliului de administrație.
(7) Conturile finale se publică.
(8) Directorul executiv trimite Curții de Conturi un răspuns la observațiile acesteia până la 30 septembrie. El trimite acest răspuns și Consiliului de administrație.
(9) Directorul executiv prezintă Parlamentului European, la solicitarea acestuia, toate informațiile necesare pentru aplicarea în bune condiții a procedurii de descărcare de gestiune pe anul financiar în cauză, în conformitate cu articolul 146 alineatul (3) din regulamentul financiar general.
(10) Până la data de 30 aprilie a anului N + 2, Parlamentul European, pe baza recomandării Consiliului, care hotărăște cu majoritate calificată, îl descarcă de gestiune pe directorul executiv al Agenției pentru aplicarea bugetului din anul N.
Articolul 20
Combaterea fraudelor
(1) Pentru a combate fraudele, corupția și alte acte ilegale, Agenției se aplică fără nici o restricție dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 1073/1999.
(2) Agenția aderă la Acordul interinstituțional din 25 mai 1999 privind anchetele interne efectuate de OLAF și adoptă fără întârziere dispozițiile corespunzătoare aplicabile personalului său în ansamblu.
(3) Deciziile privind finanțarea și punerea în aplicare a acordurilor, precum și instrumentele de aplicare ce rezultă din acestea prevăd în mod expres că atât Curtea de Conturi cât și OLAF pot efectua, dacă este nevoie, controale la fața locului asupra beneficiarilor de credite din partea Agenției și asupra agenților care le distribuie.
Articolul 21
Dispoziții financiare
Regulamentul financiar aplicabil Agenției se adoptă de Consiliul de administrație, după consultarea Comisiei. Acesta nu se îndepărtează de dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar cadru pentru organismele menționate în articolul 185 din Regulamentul Consiliului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene ( 18 ), cu excepția cazului în care acest lucru este necesar datorită cerințelor specifice de funcționare a Agenției, iar Comisia și-a dat în prealabil acordul.
CAPITOLUL IV
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 22
Evaluarea
(1) La intervale regulate și cel puțin o dată la fiecare cinci ani, consiliul de administrație comandă o evaluare externă independentă privind punerea în aplicare a prezentului regulament. Comisia pune la dispoziția agenției toate informațiile pe care aceasta din urmă le consideră pertinente pentru evaluare.
(2) Evaluarea analizează impactul exercitat de prezentul regulament, precum și utilitatea, relevanța, valoarea adăugată obținută și eficacitatea agenției și a metodelor de lucru ale acesteia. Evaluarea ia în considerare opiniile părților interesate, atât la nivel european, cât și național. Aceasta vizează, în special, necesitatea eventuală de a modifica atribuțiile agenției. Consiliul de administrație elaborează în acest sens un caiet de sarcini, de comun acord cu Comisia, în urma consultării părților implicate.
(3) Consiliul de administrație primește evaluarea și face recomandări, pe care le transmite Comisiei, cu privire la modificări ale prezentului regulament, modificări privind agenția și modificări privind metodele sale de lucru. Atât constatările evaluării, cât și recomandările se transmit de către Comisie Parlamentului European și Consiliului și se fac publice. Se include, după caz, și un plan de acțiune însoțit de un calendar.
Articolul 22a
Raport privind progresele înregistrate
Până la 2 martie 2018 și ținând seama de raportul de evaluare menționat la articolul 22, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind modul în care agenția și-a îndeplinit responsabilitățile suplimentare conferite prin prezentul regulament în vederea identificării posibilităților de continuare a creșterii eficienței sale și, dacă este cazul, oportunitatea unei modificări a obiectivelor și a atribuțiilor sale.
▼M4 —————
Articolul 24
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților uropee.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
( 1 ) JO L 129, 29.4.2004, p. 6.
( 2 ) JO L 131, 28.5.2009, p. 47.
( 3 ) JO L 314, 1.12.2007, p. 9.
( 4 ) JO L 131, 28.5.2009, p. 114.
( 5 ) JO L 131, 28.5.2009, p. 57.
( 6 ) JO L 323, 3.12.2008, p. 33.
( 7 ) JO L 255, 30.9.2005, p. 11.
( 8 ) JO L 283, 29.10.2010, p. 1.
( 9 ) JO L 164, 25.6.2008, p. 19.
( 10 ) JO L 389, 30.12.2006, p. 1.
( 11 ) Regulamentul (UE) 2016/1624 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 septembrie 2016 privind Poliția de frontieră și garda de coastă la nivel european și de modificare a Regulamentului (UE) 2016/399 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 863/2007 al Parlamentului European și al Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 2007/2004 al Consiliului și a Deciziei 2005/267/CE a Consiliului (JO L 251, 16.9.2016, p. 1).
( 12 ) Regulamentul (CE) nr. 768/2005 al Consiliului din 26 aprilie 2005 de instituire a Agenției Comunitare pentru Controlul Pescuitului și de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 2847/93 de instituire a unui sistem de control aplicabil politicii comune în domeniul pescuitului (JO L 128, 21.5.2005, p. 1).
( 13 ) JO L 131, 28.5.2009, p. 11.
( 14 ) JO L 145, 31.5.2001, p. 43.
( 15 ) JO L 8, 12.1.2001, p. 1.
( 16 ) JO 17, 6.10.1958, p. 385/58, Regulament modificat ultima dată de Actul de aderare din 1994.
( 17 ) JO L 394, 30.12.2006, p. 1.
( 18 ) JO L 357, 31.12.2002, p. 72; corrigendum în JO L 2, 7.1.2003, p. 39.