This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0542
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Towards a more competitive and efficient defence and security sector
COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Către un sector al apărării și al securității mai competitiv și mai eficient
COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Către un sector al apărării și al securității mai competitiv și mai eficient
/* COM/2013/0542 final */
COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Către un sector al apărării și al securității mai competitiv și mai eficient /* COM/2013/0542 final */
COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE
PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN
ȘI COMITETUL REGIUNILOR Către un sector al apărării
și al securității mai competitiv și mai eficient „Lumea are
nevoie de o Europă capabilă să desfășoare misiuni
militare pentru a contribui la stabilizarea situației în zonele de
criză […] trebuie să ne consolidăm politica externă și
de securitate comună și avem nevoie de o abordare comună în
chestiunile de apărare, deoarece împreună avem puterea și
capacitatea de a transforma lumea într-un loc mai echitabil, care este fondat
pe reguli și în care drepturile omului sunt respectate.” Președintele Barroso, discurs privind starea Uniunii din
septembrie 2012 „Consiliul
își reiterează apelul pentru menținerea și dezvoltarea în
continuare a capacităților militare pentru susținerea și
consolidarea PSAC. Acestea stau la baza capacității UE de a
acționa ca garant al securității, în contextul unei
abordări cuprinzătoare mai largi [și având în vedere]
necesitatea unei industrii europene a apărării puternice și mai
puțin fragmentate pentru a susține și a consolida
capacitățile militare ale Europei și capacitatea UE de a
acționa autonom”. Consiliul Afaceri
Externe, 19 noiembrie 2012, Concluzii 1. Contribuția Comisiei
Europene la consolidarea sectorului european al apărării și al
securității Prezenta comunicare se bazează pe
activitatea Grupului operativ al Comisiei pentru industria apărării,
creat în 2011, cu obiectivul de a consolida sectorul apărării prin
mobilizarea tuturor politicilor relevante ale UE. Serviciul European de
Acţiune Externă (SEAE) și Agenţia Europeană de
Apărare (AEA) au fost pe deplin asociate la lucrările Grupului
operativ și la elaborarea acestei comunicări. 1.1. Introducere Mediul strategic și geopolitic se
află într-o evoluție rapidă și permanentă. Echilibrul
mondial al puterilor se modifică odată cu emergența unor noi
centre de gravitație și cu reorientarea interesului strategic al SUA
către Asia. În această situație, Europa trebuie să își
asume responsabilități mai mari pentru a-și asigura securitatea
atât pe teritoriul european, cât și în străinătate. Pentru a
putea acționa la întregul său potențial, UE trebuie să
dezvolte o politică de securitate şi apărare comună (PSAC)
credibilă. Această evoluție trebuie să fie pe deplin
compatibilă cu NATO și cu principiile sale. Provocările în materie de securitate cu
care ne confruntăm astăzi sunt numeroase, complexe, interconectate
și dificil de anticipat: este posibil să survină crize regionale
care pot deveni violente, pot să apară noi tehnologii care
implică noi vulnerabilități și amenințări, iar
schimbările de mediu și penuria de resurse naturale pot provoca
conflicte politice și militare. În același timp, multe
amenințări și riscuri se propagă cu ușurință
dincolo de frontierele naționale, estompând linia de demarcație
tradițională dintre securitatea internă și cea
externă. Provocărilor în materie de securitate
menționate nu li se poate face față decât printr-o abordare
cuprinzătoare care să combine diferite politici și instrumente,
precum și măsuri pe termen scurt și pe termen lung. Această
abordare trebuie să se bazeze pe o gamă largă de
capabilități civile și militare. Este din ce în ce mai puțin
probabil ca statele membre să poată suporta această sarcină
pe cont propriu. Acest lucru este valabil în special pentru
domeniul apărării, în care noile echipamente sunt adesea complexe din
punct de vedere tehnologic și costisitoare. În prezent, statele membre
întâmpină dificultăți în a-și echipa forțele armate în
mod adecvat. Operațiunile recente din Libia au evidențiat faptul
că Europa înregistrează deficiențe importante la nivelul
capabilităților militare esențiale. Criza cheltuielilor publice conduce la
reduceri în bugetele pentru apărare, fapt ce exacerbează problema,
mai ales întrucât acestea nu sunt nici coordonate, nici puse în aplicare
ținând cont de obiective strategice comune. Din 2001 până în 2010,
cheltuielile UE din sectorul apărării au scăzut de la 251 de
miliarde EUR la 194 de miliarde EUR. Aceste reduceri bugetare au, de asemenea,
un impact considerabil asupra industriilor care dezvoltă echipamente
pentru forțele noastre armate, antrenând reduceri ale programelor
existente și planificate. Ele afectează în special investițiile
în cercetarea și dezvoltarea din domeniul apărării, care sunt
cruciale pentru dezvoltarea capabilităților viitoare. Între 2005
și 2010, bugetele europene pentru cercetare și dezvoltare (C&D)
au cunoscut o scădere de 14 %, până la 9 miliarde EUR; numai SUA
cheltuiește în prezent de șapte ori mai mult pentru cercetarea
și dezvoltarea în domeniul apărării decât toate cele 27 de state
membre ale UE împreună. Bugetele pentru apărare sunt în
scădere, iar costurile capabilităților moderne sunt în
creștere. Aceste creșteri ale costurilor sunt o consecință
a tendinței pe termen lung de creștere a complexității
tehnologice a echipamentelor de apărare, dar și a reducerii volumelor
de producție ca urmare a reorganizării și a reducerii
efectivelor forțelor armate europene după sfârșitul Războiului
Rece. Acești factori vor continua să aibă o influență
decisivă asupra piețelor de apărare din Europa, indiferent de
nivelurile bugetare. Această situație are efecte de
domino asupra unei industrii care joacă un rol crucial în ansamblul
economiei europene. Cu o cifră de afaceri de 96 de miliarde EUR numai în
anul 2012, apărarea reprezintă un sector industrial major, care
generează inovare și este axat pe inginerie și tehnologii de
ultimă generație. Cercetarea de vârf realizată în acest sector a
avut efecte indirecte importante asupra altor sectoare, cum ar fi sectorul
electronicii, precum și cel al aviației spațiale și civile;
ea favorizează creșterea și creează mii de locuri de
muncă de înaltă calificare. În Europa, industria apărării
asigură locuri de muncă directe pentru aproximativ 400 000 de
persoane și generează până la 960 000 de locuri de
muncă indirecte suplimentare. Prin urmare, este esențial să
menținem sectorul apărării dacă dorim ca Europa să
dețină în continuare o poziție de lider mondial în domeniul
producției și inovării. Acesta este motivul pentru care
eforturile vizând consolidarea competitivității industriei
apărării reprezintă un element-cheie al Strategiei Europa 2020
pentru o creștere inteligentă, durabilă și favorabilă
incluziunii. În același timp, importanța acestei
industrii nu poate fi măsurată numai în termeni de locuri de
muncă și de cifre de afaceri. Baza industrială şi
tehnologică de apărare europeană (EDTIB) constituie un
element-cheie pentru capacitatea Europei de a asigura securitatea
cetățenilor săi și de a-și proteja valorile și
interesele. Europa trebuie să fie capabilă să își asume
responsabilitatea pentru propria sa securitate și pentru pacea și
stabilitatea internațională în general. Acest lucru necesită un
anumit grad de autonomie strategică: pentru a fi un partener credibil
și fiabil, Europa trebuie să fie în măsură să
decidă și să acționeze fără a depinde de
capabilitățile unor părți terțe. Securitatea
aprovizionării, accesul la tehnologii critice și suveranitatea
operațională sunt, prin urmare, cruciale. În prezent, întreprinderile din industria
apărării supraviețuiesc datorită beneficiilor
investițiilor în cercetare și dezvoltare efectuate în trecut și
au putut atenua cu succes scăderea comenzilor naționale recurgând la
exporturi. Însă aceasta se realizează adesea cu prețul unui
transfer de tehnologii, de drepturi de proprietate intelectuală (DPI)
și de producție în afara UE. La rândul său, acest lucru are
implicații serioase pentru competitivitatea pe termen lung a EDTIB. Problema diminuării bugetelor pentru
apărare este agravată de fragmentarea persistentă a
piețelor europene, care conduce la dublarea inutilă a
capabilităților, a structurilor și a cheltuielilor. Cooperarea și
concurența la nivelul UE rămân încă o excepție, mai mult de
80 % din investițiile în echipamente de apărare fiind realizate
la nivel național. În consecință, Europa riscă să
piardă un know-how esențial și autonomia în domenii-cheie pentru
capabilitățile sale de apărare. Această situație necesită o
redefinire a priorităților. Dacă este dificil să se
cheltuiască mai mult, atunci cheltuielile trebuie să fie
direcționate mai bine. Există posibilități ample pentru a
realiza acest lucru. În pofida reducerilor, statele membre ale UE au cheltuit împreună
în 2011 încă mai mult pentru apărare decât China, Rusia și
Japonia împreună[1].
Prin urmare, constrângerile bugetare trebuie să fie compensate printr-o
cooperare crescută și o utilizare mai eficientă a resurselor.
Acest obiectiv poate fi atins prin sprijinirea clusterelor, specializarea
funcțiilor, desfășurarea în comun a cercetării și a
achizițiilor publice, o nouă abordare mai dinamică a sinergiilor
civilo-militare și aprofundarea integrării pieței. 1.2. Strategia Comisiei Apărarea rămâne un element central
al suveranității naționale, iar deciziile privind
capabilitățile militare țin în continuare de competența
statelor membre. Cu toate acestea, UE poate aduce o contribuție
semnificativă. Ea dispune de politici și instrumente pentru a pune în
aplicare schimbări structurale și oferă cel mai bun cadru în
care statele membre își pot menține, în mod colectiv, un nivel
adecvat de autonomie strategică. Întrucât statele membre dețin
împreună efective militare de aproximativ 1,6 milioane de soldați
și bugete anuale pentru apărare de 194 de miliarde EUR, UE are
capacitatea de a fi un actor strategic pe scena internațională, în
conformitate cu valorile sale. Prin urmare, în concluziile sale din 14
decembrie 2012, Consiliul European a invitat „[…] Înaltul Reprezentant, în
special prin intermediul Serviciului European de Acțiune Externă
și al Agenției Europene pentru Apărare, precum și Comisia,
[…] să elaboreze în continuare propuneri și acțiuni pentru
consolidarea PSAC și îmbunătățirea
disponibilității capabilităților civile și militare
necesare […]”. Obiectivul final constă în a consolida
apărarea europeană pentru a face față provocărilor
secolului XXI. Multe dintre reformele necesare vor fi desfășurate sub
conducerea statelor membre. Misiunea Agenției Europene de Apărare
(AEA) constă în a le sprijini eforturile de a îmbunătăți
capabilitățile de apărare ale Uniunii în scopurile PSAC. De
asemenea, Comisia poate aduce o contribuție importantă și a
început deja să facă acest lucru. După cum a subliniat
președintele Barroso: „Comisia își asumă partea sa de
răspundere: lucrăm în vederea creării unei piețe unice a
apărării. Valorificăm competențele care ne sunt conferite
prin tratat pentru a dezvolta o bază industrială de apărare
europeană.” Având în vedere aceste obiective, Comisia a
prezentat două directive: directiva privind achizițiile publice în
domeniul securității și apărării (Directiva 2009/81/CE)
și directiva privind transferurile produselor din domeniul
apărării (Directiva 2009/43/CE), care constituie în prezent piatra de
temelie a pieței europene a apărării. În plus, ea a elaborat
politici industriale și programe de cercetare și de inovare specifice
în domeniul securității și spațiului. Comisia a dezvoltat,
de asemenea, politici și instrumente ce sprijină atât securitatea
internă cât și pe cea externă în domenii precum protecția
frontierelor externe, supravegherea maritimă, protecția civilă
sau gestionarea crizelor, care prezintă numeroase similitudini
tehnologice, industriale, conceptuale și operaționale și numeroase
legături cu sectorul apărării. Prezenta comunicare consolidează acest
acquis și îl dezvoltă în continuare în limitele competențelor
Comisiei, astfel cum sunt definite în Tratatul de la Lisabona. Ea
încearcă, în special, să valorifice interacțiunea benefică
și posibilele sinergii datorate estompării liniei de demarcație
dintre apărare și securitate și dintre sectorul civil și
cel militar. Pentru a atinge aceste obiective, Comisia
intenționează să ia măsuri în următoarele domenii: ·
aprofundarea în continuare a pieței interne a
apărării și a securității. Aceasta înseamnă în
primul rând asigurarea aplicării integrale a celor două directive
existente. Pe baza acestui acquis, Comisia va combate, de asemenea, distorsiunile
de pe piață și va contribui la îmbunătățirea
securității aprovizionării dintre statele membre; ·
consolidarea competitivității EDTIB. În
acest scop, Comisia va elabora o politică industrială de
apărare, bazată pe două axe-cheie: –
sprijinirea competitivității – incluzând
elaborarea unor „standarde hibride” de care să beneficieze piețele
securității și apărării și examinarea
modalităților de a dezvolta un sistem european de certificare pentru
navigabilitatea aeriană militară; –
sprijinirea IMM-urilor – incluzând dezvoltarea unui
parteneriat strategic european de clustere pentru a forma legături cu alte
clustere și a susține IMM-urile din domeniul apărării în
contextul concurenței mondiale. ·
valorificarea, în cea mai mare măsură
posibilă, a sinergiilor dintre sectorul civil și cel militar, pentru
a asigura cea mai eficientă utilizare a resurselor contribuabililor
europeni, în special prin: –
concentrarea eforturilor Comisiei asupra posibilei
interacțiuni benefice dintre cercetarea civilă și cea
militară și asupra potențialului de dublă utilizare a
spațiului; –
sprijinirea forțelor armate în vederea
reducerii consumului lor de energie, contribuind în acest mod la atingerea
obiectivelor 20/20/20 ale Uniunii. ·
în plus, Comisia propune acțiuni care
vizează explorarea unor noi piste, stimularea dezbaterii strategice în
Europa și pregătirea terenului pentru o cooperare europeană
sporită și aprofundată, mai ales prin: ·
evaluarea posibilităților de dezvoltare a
capabilităților cu dublă utilizare, deținute de UE, care
pot completa capabilitățile naționale în anumite domenii legate
de securitate și care pot deveni multiplicatori de forță eficace
și eficienți din punct de vedere al costurilor; ·
luarea în considerare a lansării unei
acțiuni pregătitoare în ceea ce privește cercetarea referitoare
la PSAC, axată pe domeniile în care este cea mai mare nevoie de
capabilitățile de apărare ale UE. Comisia invită
șefii de stat și de guvern să discute această comunicare în
cadrul Consiliului European din decembrie 2013, împreună cu raportul
elaborat de Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe şi
politica de securitate. Plan de acțiune[2] 2. Consolidarea Pieței
Interne a Apărării 2.1. Asigurarea eficienței
pieței · Odată cu transpunerea integrală, în toate statele membre, a
Directivei 2009/81/CE privind achizițiile publice în domeniul
securității și apărării, baza de reglementare a
pieței europene a apărării este în vigoare. Pentru prima
oară, în acest sector sunt aplicabile norme specifice ale pieței
interne, vizând încurajarea unei concurențe echitabile la nivelul UE. Cu
toate acestea, sectorul apărării rămâne o piață
specială, cu o tradiție îndelungată de fragmentare la nivel
național. Prin urmare, Comisia va lua măsuri specifice pentru a
asigura aplicarea corectă a directivei și îndeplinirea obiectivului
acesteia. Acțiune: · Comisia va monitoriza gradul de deschidere a piețelor de
apărare ale statelor membre și va evalua periodic, prin intermediul
portalului Tenders Electronic Daily (TED) și al altor surse specializate,
modul în care noile norme privind achizițiile publice sunt aplicate. Ea
își va coordona activitățile de monitorizare a pieței cu
cele ale AEA pentru a valorifica potențiale sinergii și a evita
dublarea inutilă a eforturilor. În perioade de constrângeri bugetare, este
deosebit de important ca resursele financiare să fie utilizate în mod
eficient. Punerea în comun a cererii este un mod eficace de a atinge acest
obiectiv. Directiva conține dispoziții specifice privind organismele
centrale de achiziție care permit statelor membre să recurgă la
noile norme și pentru realizarea în comun a achizițiilor publice,
spre exemplu prin intermediul AEA. Statele membre ar trebui să utilizeze
acest instrument cât mai mult posibil pentru a maximiza economiile de
scară și a beneficia pe deplin de cooperarea la nivelul UE. Anumite contracte sunt excluse din domeniul de
aplicare al directivei, întrucât aplicarea normelor prevăzute de aceasta
nu ar fi adecvată în cazul lor. Acest lucru este valabil, în special,
pentru programele de cooperare, care reprezintă un mijloc eficace de a
favoriza consolidarea și competitivitatea pieței. Cu toate acestea, alte excluderi specifice,
și anume excluderea contractelor atribuite de un guvern unui alt guvern
și a atribuirilor de contracte de achiziții publice reglementate de
norme internaționale, ar putea fi interpretate într-un mod care
subminează aplicarea corectă a directivei. Aceasta ar putea periclita
condițiile de concurență echitabile de pe piața
internă. Prin urmare, Comisia se va asigura că aceste excluderi sunt
interpretate cu strictețe și că nu sunt utilizate în mod abuziv
pentru a eluda prevederile directivei. Acțiune: · Comisia va clarifica limitele anumitor excluderi. În acest scop, ea va
oferi, în consultare cu statele membre, îndrumări specifice, în special în
ceea ce privește contractele atribuite de un guvern unui alt guvern
și acordurile internaționale. 2.2. Combaterea distorsiunilor de
pe piață Cu scopul de a continua dezvoltarea
pieței interne a apărării și a depune eforturi în vederea
creării unor condiții de concurență echitabile pentru
toți furnizorii europeni, Comisia va combate practicile neloiale și
discriminatorii persistente și distorsiunile de pe piață. Ea
își va mobiliza politicile în special împotriva așa-numitelor „offsets”,
adică a compensațiilor economice solicitate pentru achizițiile
în sectorul apărării din partea furnizorilor străini.
Obligațiile de compensare sunt măsuri discriminatorii care sunt
contrare atât principiilor prevăzute de Tratatul UE, cât și metodelor
de achiziție performante. Prin urmare, ele nu pot face parte din
piața internă a apărării. Acțiune: · Comisia va asigura eliminarea treptată și totodată
rapidă a compensațiilor. De la adoptarea Directivei privind
achizițiile publice în domeniul apărării, toate statele membre
și-au abrogat sau și-au revizuit legislația națională
privind compensațiile. Comisia va verifica dacă aceste revizuiri sunt
conforme cu legislația UE. Ea se va asigura, de asemenea, că aceste
modificări ale cadrului juridic conduc la o schimbare reală a
practicilor statelor membre în materie de achiziții publice. Comisia a aplicat la scară largă
normele privind controlul concentrărilor economice asupra sectorului
apărării. Aceste măsuri i-au permis Comisiei să garanteze
un control eficace al concurenței, fapt ce contribuie la o mai bună
funcționare a pieței apărării. În ceea ce privește
ajutoarele de stat și în conformitate cu Comunicarea privind modernizarea
politicii ajutoarelor de stat, cheltuielile publice ar trebui să
devină mai eficiente și mai bine direcționate. În această
privință, controlul ajutoarelor de stat joacă un rol fundamental
în ceea ce privește protejarea și consolidarea pieței interne,
inclusiv în sectorul apărării. Statele membre au obligația, în temeiul
tratatului, să notifice Comisiei toate măsurile de ajutor de stat,
inclusiv ajutoarele acordate sectorului strict militar. Ele nu pot deroga de la
această obligație decât în cazul în care pot dovedi că
nenotificarea este necesară din motive de interese esenţiale ale
siguranţei în temeiul articolului 346 din TFUE. Prin urmare, dacă un
stat membru intenționează să se bazeze pe articolul 346, acesta
trebuie să fie în măsură să demonstreze că
măsurile concrete luate în sectorul militar sunt necesare și
proporționale în scopul protecției intereselor esențiale ale
siguranței sale și că nu depășesc ceea ce este strict
necesar pentru atingerea acestui scop. Sarcina de a demonstra că aceste
condiții sunt îndeplinite revine statelor membre. Acțiune: · Comisia se va asigura că toate condițiile necesare sunt
îndeplinite atunci când se invocă articolul 346 din TFUE pentru a
justifica măsuri de ajutor de stat. 2.3. Îmbunătățirea
securității aprovizionării Securitatea aprovizionării este
esențială pentru a asigura funcționarea pieței interne a
apărării și europenizarea lanțurilor industriale de
aprovizionare. Majoritatea problemelor legate de securitatea
aprovizionării țin de responsabilitatea statelor membre. Cu toate
acestea, Comisia poate dezvolta instrumente care să permită statelor
membre să îmbunătățească securitatea aprovizionării
lor reciproce. Directiva 2009/43/CE privind transferurile intra-UE de produse
din domeniul apărării este un astfel de instrument, întrucât
introduce un nou sistem de acordare a licențelor care facilitează
circulația produselor din domeniul apărării pe piața
internă. În prezent, statele membre ar trebui să valorifice pe deplin
posibilitățile oferite de această directivă pentru a
consolida securitatea aprovizionării în cadrul Uniunii. Acțiuni: · Comisia, împreună cu AEA, va lansa un proces consultativ ce va
urmări să încurajeze statele membre să își asume un
angajament politic de a-și asigura reciproc aprovizionarea – pe bază
de contracte sau de acorduri – cu bunuri, materiale sau servicii din domeniul
apărării destinate unei utilizări finale de către
forțele armate ale statelor membre. · Comisia va optimiza regimul pentru transferul produselor din domeniul
apărării prin: a) sprijinirea autorităților naționale
în eforturile lor de a crește gradul de conștientizare cu privire la
acesta din urmă în cadrul industriei, b) crearea unui registru central
pentru licențele generale și promovarea utilizării acestora
și c) promovarea celor mai bune practici de gestionare a transferurilor
intra-UE de produse din domeniul apărării. Securitatea aprovizionării depinde, de asemenea,
de deținerea de resurse industriale și tehnologice esențiale
și de controlul exercitat asupra acestora. Mai multe state membre dispun
de legislație națională privind controlul investițiilor
străine în industriile apărării. Cu toate acestea, cu cât lanțurile
industriale de aprovizionare devin mai internaționale, cu atât mai mare
poate fi impactul unei schimbări de proprietar al unei întreprinderi
(chiar la niveluri inferioare ale lanțului de producție) asupra
securității aprovizionării forțelor armate și
industriilor celorlalte state membre. Acest lucru reprezintă, de asemenea,
o problemă care afectează gradul de autonomie pe care Europa îl are
și pe care își dorește să-l mențină în domeniul
capabilităților militare și este legat în același timp de
chestiunea generală a controlului asupra fluxului de investiții
străine în sectorul respectiv. O abordare europeană se poate dovedi a
fi necesară pentru a face față acestei provocări. Acțiune: · Comisia va publica o Carte verde privind controlul
capabilităților industriale legate de apărare și de
chestiuni sensibile de securitate. Ea va consulta părțile interesate
cu privire la posibilele deficiențe ale sistemului actual, ceea ar putea
permite identificarea capabilităților europene, și va explora
opțiunile privind instituirea unui sistem de monitorizare la nivelul UE,
incluzând mecanisme de notificare și consultare între statele membre. 3. Favorizarea
competitivității industriei apărării Crearea unei
veritabile piețe interne a apărării necesită nu numai un cadru
juridic solid, ci și o politică industrială europeană
adaptată. Viitorul EDTIB depinde de intensificarea cooperării și
de specializarea regională a rețelelor de excelență și
în jurul acestora. Consolidarea în continuare a dimensiunii civilo-militare a rețelelor
de excelență poate stimula concurența și contribui la
creșterea economică și dezvoltarea regională. În plus,
într-o piață a apărării din ce în ce mai globalizată
este esențial ca întreprinderile europene din industria apărării
să beneficieze de un mediu de afaceri sănătos în Europa, care
să le amelioreze competitivitatea la nivel mondial. 3.1. Standardizarea – crearea
bazelor pentru cooperarea și competitivitatea în industria
apărării Majoritatea
standardelor utilizate în domeniul apărării în UE țin de sfera
civilă. Atunci când sunt necesare standarde specifice în domeniul
apărării, acestea sunt elaborate la nivel național, ceea ce
împiedică cooperarea și conduce la o creștere a costurilor
pentru industrie. Prin urmare, utilizarea de standarde comune în domeniul
apărării ar spori în mod semnificativ cooperarea și
interoperabilitatea dintre armatele europene și ar
îmbunătăți competitivitatea industriei europene în ceea ce
privește tehnologiile emergente. Acest lucru
evidențiază necesitatea de a crea stimulente pentru ca statele membre
să elaboreze standarde civilo-militare europene. În mod clar, acestea ar
trebui să păstreze un caracter voluntar și trebuie să se
prevină duplicarea cu activitatea referitoare la standardele NATO și
ale altor organisme relevante. Cu toate acestea, s-ar putea face mult mai multe
pentru a elabora standarde atunci când se identifică lacune și nevoi
comune. Acest lucru este valabil în special pentru standardele referitoare la
tehnologiile emergente, cum ar fi sistemele aeronautice comandate de la
distanță (Remotely Piloted Aircraft Systems – RPAS) și
pentru domenii existente, precum protecția bazelor militare, în care
piețele sunt subdezvoltate și există un potențial pentru
creșterea competitivității industriei. Acțiuni: · Comisia va promova dezvoltarea unor „standarde hibride” pentru produse
care pot avea atât aplicații militare, cât și civile. Ea a depus deja
o solicitare de standardizare pentru un astfel de „standard hibrid” în 2012,
pentru radioul definit prin software. Următoarele solicitări de
standardizare ar putea fi legate de standarde referitoare la detectarea și
prelevarea de substanțe chimice, biologice, radiologice și nucleare
și de explozivi (Chemical Biological Radiological Nuclear & Explosives
– CBRNE), RPAS, cerințe de navigabilitate, standarde privind partajarea de
date, criptarea și alte tehnologii critice ale informației și
comunicațiilor. · Comisia va explora, împreună cu AEA și organizațiile de
standardizare europene, opțiuni pentru instituirea unui mecanism de
elaborare a unor standarde europene specifice pentru produse și
aplicații militare, după obținerea acordului statelor membre.
Obiectivul principal al acestui mecanism va consta în elaborarea de standarde
pentru a răspunde nevoilor identificate, asigurând în același timp o
gestionare adecvată a informațiilor sensibile. · Comisia va explora, împreună cu AEA, noi modalități de
promovare a instrumentelor existente pentru selectarea standardelor de bune
practici în materie de achiziții publice în domeniul apărării. 3.2. Promovarea unei abordări
comune a certificării – reducerea costurilor și accelerarea
dezvoltării Ca și
standardele, certificarea este un element-cheie pentru competitivitatea
industrială și cooperarea europeană în domeniul
apărării. Lipsa unui sistem paneuropean de certificare a produselor
din domeniul apărării are un efect de blocaj major, conducând la
întârzierea punerii pe piață a produselor, și crește în mod
substanțial costurile de-a lungul întregului ciclu de viață al
produsului. Este necesară îmbunătățirea prevederilor în
domeniul certificării, astfel încât anumite sarcini care în prezent sunt
îndeplinite la nivel național să fie efectuate în comun. Potrivit AEA, mai
ales în domeniul navigabilității militare, acest lucru conduce la
creșterea cu 50 % a timpului de dezvoltare și cu 20 % a
costurilor de dezvoltare. În plus, existența unui set de cerințe
comune și armonizate reduce costurile, permițând realizarea la nivel
transnațional a întreținerii aeronavelor sau a formării
personalului de întreținere. Muniția
reprezintă un alt exemplu. Se estimează că absența unei
certificări comune pentru munițiile lansate de la sol generează,
nivel european, costuri de 1,5 miliarde EUR în fiecare an (dintr-un total de 7,5
miliarde EUR cheltuite pentru muniție în fiecare an). Acțiune: · Pe baza experienței civile a Agenţiei Europene de
Siguranţă a Aviaţiei (AESA), a experienței dobândite de
aceasta prin certificarea Airbus A-400M (în versiunea sa civilă) și a
activității AEA în acest domeniu, Comisia va analiza diferitele
opțiuni pentru realizarea, în numele statelor membre, a sarcinilor legate
de navigabilitatea inițială a produselor militare din domeniile
precizate de AEA. 3.3. Materiile prime – combaterea
riscurilor în materie de aprovizionare pentru industria europeană a
apărării Diverse materii
prime, cum ar fi pământurile rare, sunt indispensabile pentru numeroase
aplicații din domeniul apărării, de la RPAS la munițiile cu
ghidaj de precizie și de la sistemele cu țintă laser la comunicațiile
prin satelit. O serie dintre aceste materii sunt supuse unor riscuri crescute
în materie de aprovizionare, care prejudiciază competitivitatea sectorului
apărării. Un element-cheie al strategiei globale a UE privind
materiile prime îl constituie o listă de materii prime care sunt
considerate a fi de o importanță crucială pentru economia UE.
Este de așteptat ca lista actuală a materiilor prime esențiale
la nivelul UE să fie revizuită până la sfârșitul anului 2013.
Deși acestă listă cuprinde materii care sunt importante atât
pentru scopuri civile, cât și pentru apărare, ea ar aduce o valoare
adăugată evidentă dacă ar lua în considerare
importanța specifică a materiilor prime pentru sectorul european al
apărării. Acțiune: · Comisia va examina care materii prime sunt esențiale pentru
sectorul apărării în contextul strategiei globale a UE privind
materiile prime și va pregăti, dacă este cazul, acțiuni de
politică bine direcționate. 3.4. IMM-urile – sprijinirea
forței motrice a inovării europene în domeniul apărării Directivele
privind achizițiile publice în domeniul securității și
apărării și transferurile produselor din domeniul
apărării oferă IMM-urilor noi oportunități de a
participa la crearea unei piețe europene a apărării. Acest lucru
este valabil, în special, pentru dispozițiile în materie de subcontractare
din Directiva privind achizițiile publice, care
îmbunătățește accesul contractanților principali
străini la lanțurile de aprovizionare. Prin urmare, statele membre ar
trebui să recurgă în mod activ la aceste dispoziții pentru a
stimula oportunitățile pentru IMM-uri. Măsuri
suplimentare sunt necesare mai ales în domeniul clusterelor. Acestea sunt
deseori conduse de o întreprindere principală care lucrează cu
întreprinderi mai mici în cadrul unui lanț de aprovizionare. În plus,
clusterele fac adesea parte din rețele de excelență care reunesc
contractanți principali, IMM-uri, institute de cercetare și alte
organisme ale mediului academic. Prin urmare,
clusterele sunt deosebit de importante pentru IMM-uri, întrucât le oferă
acces la instalații comune și la nișe în care se pot specializa,
precum și posibilități de a coopera cu alte IMM-uri. În astfel
de clustere, întreprinderile își pot combina punctele forte și
resursele pentru a se diversifica și a crea noi piețe și instituții
din domeniul cunoașterii. Ele pot, de asemenea, dezvolta noi produse
și aplicații civile pe baza tehnologiilor și materialelor
dezvoltate inițial în scopuri de apărare [așa cum s-a întâmplat,
spre exemplu, în cazul internetului și al sistemului de poziționare
globală (GPS)] sau viceversa, ceea ce reprezintă o tendință
din ce în ce mai importantă. Acțiuni: · Comisia va explora, împreună cu industria și adoptând o
abordare ascendentă, modalitățile de creare a unui parteneriat
strategic european de clustere menit să sprijine apariția unor noi
lanțuri valorice și să înlăture obstacolele întâmpinate de
IMM-urile din domeniul apărării în contextul concurenței
mondiale. În acest context, Comisia va recurge la instrumentele concepute cu
scopul de a sprijini IMM-urile, inclusiv la COSME, pentru a răspunde
nevoilor IMM-urilor din domeniul apărării. În acest scop, se poate
lua în considerare, de asemenea, utilizarea fondurilor structurale și de
investiții europene. Această activitate va include clarificarea
normelor de eligibilitate pentru proiectele cu dublă utilizare. · Comisia va utiliza, totodată, Rețeaua întreprinderilor
europene (Enterprise Europe Network – EEN) pentru a îndruma IMM-urile din
domeniul apărării către crearea de rețele și
parteneriate, internaționalizarea activităților lor, transferuri
de tehnologie și finanțarea oportunităților de afaceri. · Comisia va promova crearea unor rețele regionale cu obiectivul de
a integra resursele industriale și de cercetare din domeniul
apărării în cadrul unor strategii regionale de specializare
inteligentă, în special prin intermediul unei rețele europene de
regiuni implicate în domeniul apărării. 3.5. Competențele –
gestionarea schimbărilor și asigurarea viitorului Industria
apărării cunoaște schimbări profunde la care statele membre
și întreprinderile trebuie să se adapteze. După cum a declarat
Consiliul European în decembrie 2008: „Restructurarea bazei europene
industriale și tehnologice de apărare, în special în jurul centrelor
de excelență europene, evitând redundanța, pentru a asigura
soliditatea și competitivitatea acesteia, reprezintă o necesitate
strategică și economică”. Procesul de
restructurare este în principal responsabilitatea industriei, însă
există un rol complementar pentru Comisie, guvernele naționale
și autoritățile locale. Comisia și statele membre dispun de
o gamă de instrumente europene care sprijină dezvoltarea de noi
competențe și amortizează impactul restructurării.
Utilizarea acestor instrumente trebuie să fie ghidată de o
înțelegere clară a capabilităților și tehnologiilor
esențiale pentru industrie. Comisia va încuraja statele membre să
facă uz de sistemele de flexibilitate a muncii pentru a sprijini
întreprinderile, inclusiv furnizorii, care au de suferit din cauza
prăbușirii temporare a cererii pentru produsele lor, și să
promoveze o abordare anticipativă a restructurării. În acest context,
statele membre pot utiliza sprijinul oferit de Fondul social european (FSE),
iar în anumite cazuri de disponibilizări în masă pot recurge și
la sprijinul furnizat de Fondul european de ajustare la globalizare. Un
fundament important al acestei activități îl constituie
cartografierea competențelor existente și identificarea
competențelor necesare pentru viitor, eventual pe baza unui Consiliu
european pentru competențele sectoriale necesare în industria
apărării, sub conducerea reprezentanților diferitelor sectoare. Acțiuni: · Comisia va promova competențele identificate ca fiind
esențiale pentru viitorul industriei, inclusiv prin programele
„Alianțe ale competențelor sectoriale” și „Alianțe ale
cunoașterii”, care se află în prezent într-o etapă de
experimentare. · Comisia va încuraja utilizarea Fondului social european (FSE) pentru
reconversia profesională și recalificarea lucrătorilor, în
special pentru proiectele care abordează nevoile în materie de
competențe, concordanța competențelor și anticiparea
schimbărilor. · Comisia va lua în considerare potențialul fondurilor structurale
și de investiții europene de a sprijini regiunile afectate în mod
negativ de restructurarea industriei apărării, și în special de
a ajuta lucrătorii să se adapteze la noua situație și de a
promova reconversia economică. 4. Valorificarea
Potențialului de Dublă Utilizare a Cercetării și
Consolidarea Inovării Întrucât diverse tehnologii pot servi unei
duble utilizări, există un potențial din ce în ce mai mare
pentru sinergii între cercetarea civilă și cea militară. În
acest context, se desfășoară o coordonare continuă între
capitolul dedicat securității din cel de-al 7-lea Program-cadru pentru
activități de cercetare și de dezvoltare tehnologică
și activitățile de cercetare în domeniul apărării la
nivel european. Până acum, lucrările s-au concentrat asupra CBRNE
și au abordat de asemenea, recent, apărarea cibernetică în
contextul PSAC și sinergiile acesteia cu securitatea cibernetică. Mai
multe activități în această privință sunt
anunțate în cadrul Strategiei de securitate cibernetică a UE, al
cărei scop este ca mediul online al UE să devină cel mai sigur
din lume. În plus, întreprinderea comună SESAR a lansat
activități de cercetare privind securitatea cibernetică în
domeniul managementului traficului aerian. În cadrul programului Orizont 2020, domeniile
„Poziția de lider în tehnologii generice și industriale”, inclusiv
„Tehnologii generice esențiale” (TGE) și „Societăți sigure”
(„Provocări societale”), oferă perspective de progrese tehnologice
care nu numai că pot stimula inovarea în domeniul aplicațiilor
civile, dar au în același timp și un potențial de dublă
utilizare. Deși activitățile de cercetare și de inovare
desfășurate în temeiul programului Orizont 2020 vor pune accentul în
mod exclusiv pe aplicații civile, Comisia va evalua modul în care
rezultatele obținute în aceste domenii ar putea aduce beneficii,
totodată, capabilităților industriale în domeniul
apărării și securității. De asemenea, Comisia
intenționează să exploreze sinergiile ce pot fi obținute în
dezvoltarea de aplicații cu dublă utilizare care prezintă o
dimensiune clară de securitate sau a altor tehnologii cu dublă
utilizare, cum ar fi, spre exemplu, cele ce sprijină introducerea
sistemelor RPAS civile în sistemul de aviație european, care ar urma
să fie realizată în cadrul întreprinderii comune SESAR. Cercetarea în domeniul apărării a
creat importante efecte de domino în alte sectoare, cum ar fi electronica,
spațiul, aviația civilă și exploatarea de adâncime. Este
important să se mențină astfel de efecte colaterale pozitive
care se extind de la apărare la sfera civilă și să se
acorde sprijin pentru ca cercetarea în domeniul apărării să
continue să alimenteze inovarea civilă. De asemenea, Comisia este conștientă
de potențialele beneficii ale posibilităților suplimentare de
cercetare referitoare la PSAC în afara domeniului de aplicare al programului
Orizont 2020. Acestea ar putea lua forma unei acțiuni pregătitoare cu
privire la capabilitățile de apărare care sunt esențiale
pentru operațiunile PSAC, vizând realizarea de sinergii cu programele de
cercetare naționale. Comisia va defini conținutul și
modalitățile, împreună cu statele membre, SEAE și AEA. În
paralel, statele membre ar trebui să mențină un nivel adecvat de
finanțare pentru cercetarea în domeniul apărării și să
desfășoare o pondere mai mare a acestei cercetări într-un mod
cooperativ. Acțiuni: · Comisia intenționează să sprijine un sistem de
achiziții publice înainte de comercializare pentru achiziționarea de
prototipuri. Primele domenii care ar putea beneficia de acest lucru ar fi
următoarele: detectarea CBRNE, RPAS și echipamentele de comunicare
bazate pe tehnologii de tip radio definit prin software. · Comisia va lua în considerare posibilitatea de a sprijini cercetarea
referitoare la PSAC, spre exemplu prin intermediul unei acțiuni
pregătitoare. S-ar pune accentul pe acele domenii în care ar exista cea
mai mare nevoie de capabilități de apărare ale UE, vizând, în
măsura posibilului, realizarea de sinergii cu programele de cercetare
naționale. 5. Dezvoltarea
capabilităților Comisia lucrează deja la
modalitățile de a răspunde nevoilor în materie de
capabilități nemilitare care servesc sprijinirii politicilor de
securitate deopotrivă internă și externă, cum ar fi
protecția civilă[3],
gestionarea crizelor, securitatea cibernetică, protecția frontierelor
externe și supravegherea maritimă. Până în prezent, aceste
activități au fost limitate la cofinanțarea și coordonarea
capabilităților statelor membre. Comisia intenționează
să facă încă un pas înainte pentru a se asigura că Europa
dispune de întreaga gamă de capabilități de securitate de care
are nevoie, că acestea sunt exploatate în modul cel mai eficient din punct
de vedere al costurilor și că interoperabilitatea dintre
capabilitățile nemilitare și cele militare este garantată
în domeniile relevante. Acțiuni: · Comisia va continua să sporească interoperabilitatea
partajării de servicii de informare dintre utilizatorii civili și cei
din domeniul apărării, precum în inițiativa-pilot „Mediul comun
în vederea schimbului de informații pentru supravegherea maritimă”; · Pe baza rețelelor existente ale UE, Comisia va explora,
împreună cu statele membre, posibilitățile de creare a unui grup
de cooperare civilo-militar în domeniile următoare: a) tehnologiile de
detectare și b) metodele de protecție împotriva dispozitivelor
explozive improvizate, a sistemelor portabile de apărare antiaeriană (MANPAD)
și a altor amenințări pertinente, cum ar fi
amenințările CBRNE; · Comisia va colabora cu SEAE în ceea ce privește o evaluare
comună a nevoilor în materie de capabilități cu dublă
utilizare care sunt necesare pentru politicile de securitate și
apărare ale UE. Pe baza acestei evaluări, Comisia va prezenta o
propunere identificând nevoile în materie de capabilități care,
după caz, ar putea fi cel mai bine acoperite prin resurse
achiziționate, deținute și exploatate în mod direct de
către Uniune. 6. Spațiul și
Apărarea Majoritatea tehnologiilor, infrastructurilor
și serviciilor spațiale pot servi atât obiectivelor civile, cât
și celor de apărare. Cu toate acestea, spre deosebire de
situația din toate statele deținătoare de tehnologii spațiale,
în UE nu există nicio legătură structurală între
activitățile spațiale civile și cele militare. Această
separare are un cost economic și politic pe care Europa nu și-l mai
poate permite. Acest cost este exacerbat de dependența Europei de
furnizori din țări terțe ai anumitor tehnologii critice, care
fac adesea obiectul unor restricții la export. Deși unele capabilități
spațiale trebuie să rămână sub un control național
și/sau militar exclusiv, există mai multe domenii în care realizarea
unor sinergii sporite între activitățile civile și cele de
apărare va reduce costurile și va îmbunătăți
eficiența. 6.1. Protejarea infrastructurilor
spațiale Galileo și Copernicus sunt infrastructuri
spațiale europene majore. Galileo
aparține UE și atât Galileo cât și Copernicus vor sprijini
politicile-cheie ale UE. Aceste infrastructuri
sunt critice, întrucât formează baza pentru aplicații și
servicii care sunt esențiale pentru economia noastră, precum și
pentru bunăstarea și securitatea cetățenilor noștri. Aceste infrastructuri trebuie să fie
protejate. Deșeurile spațiale au devenit cea
mai gravă amenințare pentru sustenabilitatea activităților
noastre spațiale. Pentru a reduce riscul
de coliziune este necesar să se identifice și să se monitorizeze
sateliții și deșeurile spațiale. Această
activitate este cunoscută sub denumirea de supraveghere și
urmărire a spațiului („space surveillance and tracking” – SST)
și este, în prezent, bazată în cea mai mare parte pe senzori la sol,
cum ar fi telescoapele și radarele. La
ora actuală, nu există capabilități SST la nivel european; operatorii de sateliți și de servicii de
lansare depind de datele furnizate de SUA în ceea ce privește alertele
anticoliziune. UE este
pregătită să sprijine crearea unui serviciu SST european fondat
pe o rețea de resurse SST existente deținute de statele membre,
eventual în cadrul unei perspective transatlantice. Aceste
servicii ar trebui să fie accesibile operatorilor publici, comerciali,
civili și militari, precum și autorităților. Pentru a realiza acest lucru, este necesar ca
statele membre care dețin resurse corespunzătoare să își
asume angajamentul de a coopera și a furniza un serviciu anticoliziune la
nivel european. Obiectivul suprem constă
în a asigura protecția infrastructurilor spațiale europene cu o
capabilitate europeană. Acțiune: · Comisia a prezentat o propunere privind un program UE de sprijin pentru
SST în 2013. Pornind de la această propunere, Comisia va analiza cum se
poate asigura, pe termen lung, un nivel ridicat de eficiență al
serviciului SST. 6.2. Comunicațiile prin
satelit Actorii din domeniul securității
militare și civile depind din ce în ce mai mult de comunicațiile prin
satelit (SATCOM). Acestea sunt capabilități unice care pot asigura
comunicațiile de lungă distanță și radiodifuziunea.
Ele facilitează utilizarea platformelor mobile sau dislocabile ca
substitut pentru infrastructuri de comunicații la sol și ca mijloc de
asigurare a schimbului unor cantități mari de date. Comunicațiile prin satelit de uz
comercial reprezintă soluția cea mai puțin costisitoare și
cea mai flexibilă pentru a răspunde acestei nevoi în creștere.
Întrucât cererea de comunicații prin satelit vizând securitatea este prea
fragmentată, punerea în comun și partajarea achizițiilor SATCOM
ar putea genera reduceri de costuri semnificative ca urmare a economiilor de
scară și a îmbunătățirii rezistenței. Comunicațiile prin satelit de uz
comercial nu pot înlocui complet comunicațiile prin satelit strategice din
sectorul guvernamental/militar (MILSATCOM), care sunt dezvoltate în mod individual
de către unele state membre ale UE. Totuși, comunicațiile
MILSATCOM nu sunt în măsură să răspundă nevoilor
entităților mai mici, în special celor ale aeronavelor militare sau
ale forțelor speciale aflate în misiune. În plus, până la sfârșitul acestui
deceniu, capabilitățile MILSATCOM actuale ale statelor membre vor
ajunge la sfârșitul ciclului lor de viață operațional. Este
necesar ca aceste capabilități esențiale să fie
menținute. Acțiuni: · Comisia va acționa cu scopul de a depăși fragmentarea cererii
de comunicații prin satelit vizând securitatea. În special, pe baza
experienței AEA, Comisia va încuraja punerea în comun a cererii europene
de comunicații prin satelit de uz comercial vizând domeniul militar
și securitatea; · Comisia va explora posibilitățile de a facilita, prin
programele și mecanismele existente, eforturile depuse de statele membre
pentru a instala sarcini utile de telecomunicații deținute de stat la
bordul sateliților (incluzând sateliții de uz comercial) și a
dezvolta următoarea generație de capabilități MILSATCOM
deținute de stat la nivel european. 6.3. Construirea unor
capabilități satelit de înaltă rezoluție la nivelul UE Imagistica prin satelit de înaltă
rezoluție este din ce în ce mai importantă pentru sprijinirea
politicilor de securitate, incluzând PSAC și PESC. Accesul UE la aceste
capabilități este indispensabil pentru a asigura buna
funcționare a mecanismelor de alertă timpurie, luarea deciziilor în
timp util, planificarea anticipativă și ameliorarea
desfășurării acțiuniilor UE de răspuns la
situații de criză, atât în domeniul civil, cât și în cel
militar. Mai multe programe naționale de
apărare sunt în curs de elaborare în acest domeniu. Unele state membre au dezvoltat, de asemenea, sisteme duale de
înaltă rezoluție pentru a completa programele naționale
consacrate în mod exclusiv apărării. Aceste sisteme duale au permis
apariția unor noi forme de colaborare între statele membre în ceea ce
privește exploatarea imagisticii prin satelit, în cadrul cărora
achiziția are loc fie pe piață, fie prin intermediul acordurilor
bilaterale. Această abordare reușită, care combină
cerințele utilizatorilor civili și militari, ar trebui să fie
urmată în continuare. Întrucât nevoia de imagistică de
înaltă rezoluție continuă să crească, pentru a
pregăti următoarea generație de sateliți de imagistică
de înaltă rezoluție care ar trebui să intre în uz aproximativ în
anul 2025, este necesar să se exploreze și să se dezvolte o
serie de tehnologii, cum ar fi sateliți de imagistică
hiper-spectrală de înaltă rezoluție în orbită
geostaționară sau sateliții avansați de ultra-înaltă
rezoluție în combinație cu noi platforme de senzori, precum RPAS. Acțiune: · Comisia Europeană, împreună cu SEAE și AEA, va analiza
posibilitatea de a dezvolta progresiv noi capabilități de
imagistică pentru a sprijini misiunile și operațiunile PESC
și PSAC. De asemenea, Comisia Europeană va contribui la dezvoltarea
tehnologiilor necesare pentru viitoarele generații de sateliți de imagistică
de înaltă rezoluție. 7. Aplicarea politicilor
energetice și a instrumentelor de sprijin ale UE în sectorul
apărării Forțele armate sunt cei mai mari
consumatori publici de energie din UE. Potrivit AEA, cheltuielile anuale
cumulate ale acestora numai pentru energie electrică se ridică la o
valoare estimată totală de peste un miliard de euro. În plus,
combustibilii fosili rămân cea mai importantă sursă pentru a
răspunde acestor nevoi energetice. Această situație creează
dependențe problematice și expune bugetele pentru apărare
riscului de creștere a prețurilor. Prin urmare, pentru a ameliora
securitatea aprovizionării și a reduce cheltuielile
operaționale, forțele armate au un interes puternic să își
reducă amprenta energetică. În același timp, forțe armate sunt,
de asemenea, cel mai mare proprietar public de terenuri neexploatate și de
infrastructuri, cu un total estimat de 200 de milioane de metri
pătrați de clădiri și 1 % din suprafața
totală de teren a Europei. Valorificarea acestui potențial ar permite
forțelor armate să își reducă nevoile energetice și
să acopere o parte considerabilă a acestor nevoi prin propriile lor
surse autonome și cu emisii scăzute. Acest lucru ar reduce costurile
și dependențele și ar contribui în același timp la
îndeplinirea obiectivelor Uniunii în materie de energie. În domeniul cercetării, Comisia a
elaborat Planul strategic pentru tehnologiile energetice [Planul SET („Strategic
Energy Technology”)] pentru a promova tehnologiile energetice inovatoare
și cu emisii scăzute de dioxid de carbon care sunt mai eficiente
și mai sustenabile decât tehnologiile energetice existente. Având
în vedere nevoile sale energetice importante, sectorul apărării ar
putea fi deschizător de drumuri în ceea ce privește introducerea
tehnologiilor energetice emergente ale Planului SET. Acțiuni: · Până la mijlocul anului 2014, Comisia va institui un mecanism de
consultare specific cu experți în domeniul apărării din statele
membre, pe baza modelului acțiunilor concertate existente cu privire la
sursele regenerabile de energie și eficiența energetică. Acest
mecanism se va concentra asupra a) eficienței energetice, în special în
sectorul construcțiilor, b) a surselor regenerabile de energie și a
combustibililor alternativi, precum și c) a infrastructurii energetice,
incluzând utilizarea tehnologiilor pentru rețelele inteligente. Prin acest
mecanism, –
se va examina aplicabilitatea în sectorul
apărării a conceptelor, legislației și instrumentelor de
sprijin de care UE dispune în prezent în domeniul energetic, –
se vor identifica posibile obiective și domenii
prioritare de acțiune la nivelul UE în vederea unui concept energetic
global pentru forțele armate, –
se vor elabora recomandări pentru un ghid
privind sursele regenerabile de energie și eficiența energetică
în sectorul apărării, punându-se accentul pe implementarea
legislației UE în vigoare, introducerea unor tehnologii inovatoare și
utilizarea unor instrumente financiare inovatoare, –
se va desfășura, în mod regulat, un
schimb de informații cu Grupul de coordonare pentru planul SET. ·
De asemenea, Comisia va lua în considerare
elaborarea unui document de orientare privind implementarea Directivei 2012/27/UE
în sectorul apărării. · Comisia va sprijini proiectul de demonstrație „GO GREEN” al
forțelor armate europene privind energia fotovoltaică. În urma acestei
demonstrații reușite, Comisia va contribui, de asemenea, la
dezvoltarea în continuare a proiectului „GO GREEN”, prin implicarea mai multor
state membre și, eventual, prin extinderea acestuia pentru a include alte
surse regenerabile de energie, cum ar fi energia eoliană, biomasa și
energia hidraulică. 8. Consolidarea Dimensiunii
Internaționale Odată cu diminuarea bugetelor pentru
apărare în Europa, exporturile către țările terțe au
devenit din ce în ce mai importante pentru industriile europene, pentru a
compensa reducerea cererii pe piețele lor naționale. Aceste exporturi
ar trebui să fie autorizate în conformitate cu principiile politice
stabilite în Poziția comună 2008/944/PESC, adoptată la 8
decembrie 2008, și în temeiul Tratatului privind comerțul cu arme,
adoptat la 2 aprilie 2013 de către Adunarea Generală a
Organizației Națiunilor Unite. În același timp, Europa are un
interes economic și politic să sprijine întreprinderile sale pe
piețele mondiale. În cele din urmă, Europa trebuie să asigure o
abordare coerentă a monitorizării fluxului de investiții
străine (astfel cum s-a stabilit în secțiunea 2.3 privind
deținerea de resurse și securitatea aprovizionării). 8.1. Competitivitatea pe
piețele țărilor terțe În timp ce cheltuielile pentru apărare au
scăzut în Europa, ele continuă să crească în multe alte
părți ale lumii. Accesul la aceste piețe este adesea dificil, în
funcție de considerente de ordin politic, de bariere în calea accesului pe
piață etc. Cea mai mare piață de apărare din lume,
Statele Unite, este, în principiu, închisă pentru importurile din Europa.
Alte țări terțe sunt mai deschise, însă necesită
deseori compensații care reprezintă o povară grea pentru
întreprinderile din UE. În cele din urmă, pe numeroase piețe
terțe, mai mulți furnizori europeni se află în
concurență, ceea ce îngreunează, dintr-o perspectivă
europeană, sprijinirea unui anumit furnizor din UE. Acțiune: · Comisia va stabili un dialog cu părțile interesate în
legătură cu modalitățile de sprijinire a industriei
europene a apărării pe piețele terțe. În ceea ce
privește compensațiile solicitate pe astfel de piețe, acest
dialog va explora modalitățile de atenuare a posibilelor efecte
negative ale unor astfel de compensații asupra pieței interne și
a bazei industriale de apărare europene. În cadrul acestui dialog se va
examina, de asemenea, modul în care instituțiile UE ar putea promova
furnizorii europeni în situațiile în care doar o singură
întreprindere din Europa concurează cu furnizori din alte părți
ale lumii. 8.2. Controalele exporturilor de
produse cu dublă utilizare Controalele exporturilor de produse cu
dublă utilizare reprezintă o completare precisă a controalelor
comerțului cu arme și sunt esențiale pentru securitatea UE,
precum și pentru competitivitatea multor întreprinderi din sectorul
aerospațial, al apărării și al securității.
Comisia a inițiat o revizuire a politicii UE de control al exporturilor
și a desfășurat o amplă consultare publică, ale
cărei concluzii sunt prezentate într-un document de lucru al serviciilor Comisiei
publicat în ianuarie 2013. Se vor înregistra progrese suplimentare în ceea ce
privește procesul de reformă prin elaborarea unei comunicări ce
va aborda barierele comerciale rămase care împiedică întreprinderile
din UE să beneficieze pe deplin de avantajele pieței interne. Acțiune: · În cadrul revizuirii în curs a politicii de control al exporturilor,
Comisia va prezenta un raport de evaluare a impactului privind punerea în
aplicare a Regulamentului (CE) nr. 428/2009, care va fi urmat de o comunicare a
Comisiei ce va evidenția o viziune pe termen lung referitoare la
controalele UE ale exporturilor strategice și va cuprinde inițiative
concrete de politică în vederea adaptării controalelor exporturilor
la evoluția rapidă a condițiilor tehnologice, economice și
politice. În acest context pot fi incluse și propuneri de modificări
legislative privind sistemul UE de control al exporturilor. 9. Concluzii Menținerea și dezvoltarea
capabilităților de apărare cu scopul de a răspunde
provocărilor actuale și viitoare în pofida constrângerilor bugetare
drastice nu vor fi posibile decât dacă se realizează reforme politice
și structurale de anvergură. A sosit momentul să se ia
măsuri ambițioase. 9.1. Un nou cadru pentru
dezvoltarea cooperării civilo-militare Cooperarea civilo-militară
reprezintă o provocare complexă cu numeroase fațete
operaționale, politice, tehnologice și industriale. Acest lucru este
valabil în special în Europa, unde repartizarea competențelor și
diviziunea sarcinilor sporește complexitatea problemei. Prezenta
comunicare prezintă un pachet de măsuri care poate contribui la
depășirea acestor provocări și stimula cooperarea dintre
statele membre. În acest context, obiectivul nostru constă în a dezvolta o
abordare integrată care transcende linia de demarcație dintre
sectorul civil și militar, permițând o tranziție fără
discontinuități între toate etapele ciclului de viață al
capabilităților, și anume de la definirea nevoilor în materie de
capabilități la utilizarea efectivă a acestora pe teren. Ca un prim pas către atingerea acestui
obiectiv, Comisia va revizui propriul său mod intern de a trata chestiuni
de securitate și de apărare. Pe baza experienței Grupului
operativ pentru industria apărării, Comisia va optimiza mecanismele
sale de cooperare și de coordonare între propriile sale servicii și
cu părțile interesate. 9.2. Un apel către statele
membre Prezenta comunicare stabilește un plan de
acțiune pentru contribuția Comisiei la consolidarea PSAC. Comisia
invită Consiliul European să discute acest plan de acțiune în
decembrie 2013, împreună cu raportul elaborat de Înaltul Reprezentant al
Uniunii pentru afaceri externe şi politica de securitate, pe baza
următoarelor considerente: –
Deciziile privind investițiile și
capabilitățile în materie de securitate și de apărare ar
trebui să se bazeze pe o înțelegere comună a
amenințărilor și intereselor. Prin urmare, Europa trebuie
să dezvolte, în timp util, o abordare strategică care să
acopere toate aspectele legate de securitatea militară și
nemilitară. În acest context ar trebui să se realizeze o dezbatere
politică mai largă privind punerea în aplicare a dispozițiilor
relevante din Tratatul de la Lisabona; –
Politica de securitate și apărare
comună este o necesitate. Pentru a deveni eficace, aceasta ar trebui
să se bazeze pe o veritabilă politică europeană
comună în materie de capacități și armament, astfel cum se
menționează la articolul 42 din TUE; –
Pentru a asigura coerența eforturilor, PSAC
trebuie să fie coordonată îndeaproape cu alte politici relevante
ale UE. Acest lucru este deosebit de important pentru a genera sinergii
între dezvoltarea și utilizarea capabilităților de apărare
și de securitate civilă și a le valorifica; –
Pentru ca PSAC să fie credibilă, Europa
are nevoie de o bază industrială şi tehnologică de
apărare puternică. Pentru a atinge acest obiectiv, este crucial
să se dezvolte o strategie industrială de apărare
europeană bazată pe o înțelegere comună a gradului de
autonomie pe care Europa dorește să îl mențină în domeniile
tehnologice critice; –
Pentru a menține o industrie competitivă,
capabilă să producă capabilitățile de care avem nevoie
la prețuri accesibile, este esențial să se consolideze
piața internă a apărării și a securității
și să se creeze condițiile care permit întreprinderilor europene
să își desfășoare liber activitatea în toate statele
membre; –
Având în vedere constrângerile bugetare stricte cu
care ne confruntăm, este deosebit de important ca resursele financiare
să fie alocate și cheltuite în mod eficient. Aceasta
implică, printre altele, reducerea costurilor operaționale, punerea
în comun a cererii și armonizarea cerințelor militare; –
Pentru a demonstra reala valoare adăugată
a cadrului UE, este necesar să se identifice un proiect comun în domeniul
capabilităților de apărare esențiale, în cazul căruia
politicile UE ar putea fi mobilizate pe deplin. 9.3. Etapele următoare Pe baza discuțiilor cu șefii de stat
și de guvern, Comisia va elabora, pentru domeniile definite în prezenta
comunicare, o foaie de parcurs detaliată cuprinzând acțiuni concrete
și un calendar al acestora. Comisia va institui un mecanism de consultare
specific cu autoritățile naționale în vederea elaborării
și implementării acestei foi de parcurs. Mecanismul poate lua
diferite forme, în funcție de domeniul de politică supus dezbaterii.
AEA și Serviciul European de Acțiune Externă vor fi
asociați la acest mecanism de consultare. [1] Potrivit datelor SIPRI. [2] Toate acțiunile prevăzute în prezentul plan de
acțiune sunt coerente și compatibile cu instrumentele financiare relevante
stabilite în temeiul cadrului financiar multianual. [3] În cazul protecției civile, dezvoltarea
capabilităților este descrisă în propunerea Comisiei de Decizie
a Parlamentului European și a Consiliului privind un mecanism al Uniunii
de protecție civilă [COM(2011) 934 final].