EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011PC0439
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL amending Directive 1999/32/EC as regards the sulphur content of marine fuels
Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de modificare a Directivei 1999/32/CE privind reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili marini
Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de modificare a Directivei 1999/32/CE privind reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili marini
/* COM/2011/0439 final - 2011/0190 (COD) */
Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN ŞI A CONSILIULUI de modificare a Directivei 1999/32/CE privind reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili marini /* COM/2011/0439 final - 2011/0190 (COD) */
EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Contextul general Promovarea unei economii mai eficiente din
punct de vedere al utilizării resurselor, mai ecologice și mai
competitive constituie un element central al Strategiei
Europa 2020[1].
În acest context, reducerea suplimentară a poluării aerului este
importantă pentru îmbunătățirea sănătății
umane și a mediului, contribuind la crearea unei Europe mai durabile. Acțiunile
UE din ultimele decenii au avut drept rezultat o reducere considerabilă a
emisiilor de poluanți atmosferici, inclusiv dioxid de sulf (SO2),
oxizi de azot (NOx), compuși organici volatili, amoniac și pulberi în
suspensie (PM). Cea mai mare pondere a acestor reduceri a fost atinsă de
sursele terestre de emisii, cum ar fi instalațiile industriale sau
transportul rutier. Se preconizează că reducerea suplimentară a
acestor poluanți va aduce beneficii semnificative pentru
sănătatea cetățenilor UE, mediu și economie în general.
De-a lungul timpului, s-a acordat mai puțină
atenție surselor maritime de emisii în raport cu sursele terestre. Cu
toate acestea, având în vedere că emisiile maritime de poluanți
atmosferici pot parcurge distanțe mari, acestea pot afecta zona terestră.
Previziunile din 2005 indică faptul că, în lipsa unei acțiuni reglementare
suplimentare, creșterea continuă a emisiilor de SO2 și
NOx din sectorul maritim va depăși emisiile totale ale acestor poluanți
din toate sursele terestre până în 2020[2].
Motivele și obiectivele propunerii Conținutul de sulf al unui combustibil
lichid determină în principal emisiile de SO2 asociate cu
arderea combustibilului respectiv, precum și formarea de pulberi (secundare)
în suspensie (PM). Directiva 1999/32/CE, astfel cum a fost modificată, reglementează
conținutul de sulf al combustibililor folosiți în transportul maritim
și încorporează în cadrul legislației UE o serie de norme
convenite în cadrul Organizației Maritime Internaționale (OMI). În
special, directiva încorporează norme mai stricte privind conținutul
de sulf al combustibililor marini care urmează să fie folosiți
în zone care necesită o protecție specială a mediului, și
anume zonele de control al emisiilor de sulf[3]
(ZCES). În urma modificării directivei în 2005 și
cu sprijinul ferm din partea UE, regulile OMI, referitoare printre altele
și la emisiile de SO2, au fost revizuite în octombrie 2008. Regulile
sunt prevăzute în anexa VI la Convenția pentru prevenirea
poluării de către nave 73/78 (anexa VI revizuită la MARPOL)[4]. Încă de la momentul
adoptării modificării din 2005 a directivei, colegiuitorii UE, prevăzând
necesitatea unei reduceri suplimentare a emisiilor produse de nave, au
solicitat Comisiei să reexamineze cerințele juridice relevante
privind conținutul de sulf al combustibililor lichizi. Coerența cu celelalte politici și
obiective ale Uniunii Prezenta propunere este conformă cu
articolul 191 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE),
având obiectivul de a asigura un nivel ridicat de protecție a
sănătății umane și a mediului. De asemenea, aceasta
este coerentă cu Strategia 2020 a UE și cu inițiativele emblematice
asociate acesteia, în special cele referitoare la foile de parcurs privind o
societate cu emisii scăzute de carbon și Uniunea inovării, precum
și la politicile UE existente în domeniul transportului durabil. 2. REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI EVALUAREA IMPACTULUI Consultare publică Pentru elaborarea acestei modificări,
Comisia a desfășurat o consultare electronică la care au avut
acces toate părțile interesate (inclusiv organizații, state
membre, ONG-uri, publicul larg) în perioada 29 octombrie 2010 - 5 ianuarie 2011.
Părților interesate li s-a solicitat să-și exprime opiniile
cu privire la eventuala încorporare în legislația UE a celor mai recente reguli
OMI. De asemenea, pe lângă consultarea publică, Comisia s-a consultat
periodic cu reprezentanții statelor membre și cu alte părți
interesate. La consultarea publică s-au primit 244 de răspunsuri din
partea diferitor organizații. Contribuția importantă a anexei VI
revizuite la MARPOL în ceea ce privește îmbunătățirea
calității aerului în UE a fost recunoscută la scară
largă de către toate părțile interesate. Majoritatea
respondenților consideră că dispozițiile
UE privind tehnologiile de reducere a emisiilor ar trebui aliniate la anexa VI revizuită la MARPOL. În opinia acestora, ar trebui să se asigure o gamă
variată de tehnologii de reducere a emisiilor, precum și măsuri
corespunzătoare de protecție a mediului. S-a manifestat un consens
general cu privire la faptul că consolidarea și
armonizarea monitorizării și a punerii în aplicare a standardelor
privind conținutul de sulf reprezintă un instrument important care ar
asigura realizarea îmbunătățirilor prevăzute în materie de
mediu. Anumite părți interesate și-au exprimat îngrijorarea cu
privire la costurile aferente noilor cerințe și
riscul potențial de transferuri modale (de la
transportul maritim pe distanțe scurte la camioane), în
special în zonele cu standarde mai stricte privind conținutul de sulf (ZCES). Alți respondenți au subliniat necesitatea unei acțiuni
prompte din partea UE care să încurajeze răspunsul industriei de
profil și să protejeze beneficiile de mediu ale anexei VI revizuite la MARPOL. Mai multe informații detaliate privind
rezultatele consultării publice sunt prezentate în evaluarea impactului
care însoțește prezenta propunere[5]. Expertiză
externă și informații publice S-au realizat anumite studii în sprijinul
lucrărilor pregătitoare care au condus la formularea prezentei
propuneri. Odată finalizate, studiile au fost făcute publice pe
site-ul internet al Comisiei dedicat politicilor UE privind emisiile din
transportul maritim: http://ec.europa.eu/environment/air/transport/ships_directive.htm.
Rezultatele evaluării impactului Este de așteptat ca noile valori
limită internaționale privind conținutul de sulf al
combustibililor marini să reducă în mod semnificativ emisiile de
dioxid de sulf din sectorul maritim. Aceasta va contribui în mare
măsură la realizarea obiectivelor generale de mediu prevăzute de
Strategia tematică privind poluarea aerului din 2005, precum și a
obiectivelor specifice prevăzute în directivă. De asemenea, s-ar
genera beneficii auxiliare importante în ceea ce privește reducerea
emisiilor de pulberi în suspensie și de NOx (un precursor important al
ozonului troposferic). Este esențial să se asigure materializarea
acestor beneficii preconizate, nu în ultimul rând în scopul promovării respectării
valorilor limită existente privind calitatea aerului înconjurător. Evaluarea impactului confirmă eficiența
din punct de vedere al costurilor a alinierii complete a directivei la
standardele OMI mai stricte privind calitatea combustibililor și la regulile
aplicabile metodelor de reducere a emisiilor. Conform rezultatelor evaluării,
anexa VI la MARPOL, revizuită în 2008, oferă UE beneficii estimate la
15 - 34 de miliarde EUR în ceea ce privește îmbunătățirea
sănătății și reducerea mortalității. Costurile
implementării revizuirii variază între 2,6 și 11 miliarde EUR. Ca
atare, revizuirea oferă beneficii de la trei până la treisprezece ori
mai mari decât costurile. În afară de alinierea directivei la regulile
OMI, evaluarea impactului recomandă păstrarea unei legături
între standardele mai stricte privind calitatea combustibililor în cadrul ZCES și
cele aplicabile navelor de pasageri care operează în serviciu regulat în
afara ZCES. Cu toate acestea, introducerea unui nou standard ZCES pentru navele
de pasageri va fi amânată cu 5 ani pentru a se evita eventualele probleme privind
disponibilitatea combustibililor. Raporturile costuri-beneficii pentru
această opțiune variază între 1,5 și 6 (dacă
standardul de 0,1% este introdus în 2020) și între 0,8 și 10 (dacă
standardul de 0,1% este introdus în 2025). De asemenea, evaluarea impactului
analizează aspectele identificate pe parcursul revizuirii directivei,
indicând în special faptul că există anumite deficiențe în ceea
ce privește dispozițiile de punere în aplicare a directivei (în
special cu privire la eșantionare și raportare). Evaluarea impactului
sugerează ca inițial să se elaboreze orientări privind
monitorizarea și aplicarea directivei și, în cazul în care
această abordare nu are succes, să se adopte măsuri obligatorii.
În cele din urmă, evaluarea impactului
recomandă de asemenea Comisiei Europene și statelor membre să
utilizeze și, atunci când este posibil și dacă este necesar, să
adapteze instrumentele existente pentru a asista industria în tranziția
către cele mai bune standarde tehnologice noi disponibile, inclusiv cele
convenite de OMI sau de alte organizații relevante (în special pentru
emisiile de NOx, PM și GES). 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII Rezumatul acțiunii propuse Obiectivul prezentei propuneri este de a
revizui Directiva 99/32/CE privind conținutul de sulf din anumiți
combustibili lichizi cu scopul de a: (1) alinia directiva la regulile OMI
referitoare la standardele privind calitatea combustibililor, inclusiv
standardele aplicabile în afara ZCES. (2) alinia directiva la regulile OMI
referitoare la metodele de reducere a emisiilor. (3) păstra legătura dintre
standardele mai stricte privind calitatea combustibililor în interiorul ZCES (unde
în prezent conținutul maxim de sulf al combustibililor marini trebuie
să fie de 1,5% și, începând din 2015, de 0,1%) și cele
aplicabile navelor de pasageri care operează în serviciu regulat în afara ZCES
(în prezent, de 1,5%). (4) consolida sistemul UE de monitorizare și
aplicare a legii. Încorporarea în cadrul legislației UE a
standardelor internaționale privind calitatea combustibililor ar consolida
eficiența standardelor respective, întrucât acestea ar fi monitorizate și
aplicate în cadrul sistemului UE, care este mai eficient decât sistemul internațional
de aplicare. Propunerea de promovare și extindere a accesului la utilizarea
de metode inovatoare de reducere a emisiilor ca opțiune echivalentă de
punere în conformitate abordează preocupările privind implicațiile
financiare care rezultă din noile reguli OMI pentru anumite industrii. Aceasta
ar reduce în mod semnificativ costurile de punere în conformitate cu regulile OMI
(de la 50% până la 88%) și ar promova soluții industriale
inovatoare, aliniate la prioritățile Strategiei Europa 2020 și la
articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE). De asemenea, standardele
mai stricte privind calitatea combustibililor pentru navele de pasageri care
operează în serviciu regulat și care își desfășoară
activitatea în principal în porturi sau aproape de țărm ar asigura îmbunătățirea
calității aerului în zonele costiere. Introducerea unor standarde mai
stricte privind calitatea combustibililor pentru navele de pasageri ar urma
să fie amânată cu 5 ani în raport cu ZCES pentru a se evita eventualele
probleme privind disponibilitatea combustibililor. În cele din urmă, consolidarea
sistemului UE de monitorizare și aplicare a legii trebuie luat în calcul în
special deoarece standardele mult mai stricte privind calitatea combustibililor
și costurile asociate respectării standardelor respective pot stimula
eludarea. Aceste acțiuni vor asigura o mai
bună implementare și aplicare a directivei de către
autoritățile naționale și vor facilita respectarea acestora
de către industrie, rezultatul fiind un nivel mai ridicat de protecție
a mediului. Temeiul juridic Principalul obiectiv al directivei este protecția
mediului. Prin urmare, propunerea se bazează pe articolul 192 din TFUE. Principiul subsidiarității Dreptul UE de a reglementa conținutul de
sulf al combustibililor lichizi cu impact considerabil asupra pieței
interne și asupra mediului este prevăzut în TFUE. Articolul 3 din TUE
prevede că „Uniunea instituie o piață internă. Aceasta acționează
pentru dezvoltarea durabilă a Europei, întemeiată pe o creștere
economică echilibrată și pe stabilitatea prețurilor, pe o
economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate, care
tinde spre ocuparea deplină a forței de muncă și spre
progres social, precum și pe un nivel înalt de protecție și de
îmbunătățire a calității mediului”. De asemenea,
articolul 191 din TFUE prevede că „politica Uniunii în domeniul mediului
contribuie la […] consolidarea, protecția și îmbunătățirea
calității mediului, protecția sănătății
oamenilor, utilizarea prudentă și rațională a resurselor
naturale, promovarea măsurilor la nivel internațional cu scopul de a
aborda problemele de mediu existente la nivel regional sau global […]”. Dimensiunea globală a transportului
maritim și impactul transfrontalier al poluării aerului rezultat în
urma arderii combustibililor care conțin sulf necesită stabilirea de
norme comune pentru toate statele membre. În absența acestor norme, se
aplică diferite standarde naționale pentru navele care își
desfășoară activitatea în apele UE. Un astfel de mozaic juridic
ar complica funcționarea industriei de transport maritim în UE și ar
ridica costurile, denaturând, prin urmare, piața internă. Doar o acțiune armonizată la nivelul
UE, cu sistemul său consolidat de monitorizare și aplicare, ar
asigura punerea în aplicare eficientă a standardelor internaționale
privind calitatea combustibililor pe teritoriul statelor membre[6]. Explicarea detaliată a propunerii Articolul 1 Prezentul articol detaliază fiecare
dintre modificările propuse la Directiva 1999/32/CE. (1)
Articolul 2 din Directiva 1999/32/CE se
modifică pentru a adapta definițiile privind combustibilul pentru
motoare diesel și combustibilul pentru motoare navale la cel mai recent
standard ISO, precum și pentru a extinde definiția metodei de
reducere a emisiilor și a o alinia la definiția echivalențelor
din regula 4 prevăzută în anexa VI revizuită la MARPOL. (2)
Articolul 3 se modifică pentru a revizui
dispozițiile privind conținutul maxim de sulf al păcurii grele
în urma adoptării Directivei 2010/75 a Parlamentului European și a
Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și
controlul integrat al poluării)[7],
care reformează legislația europeană privind emisiile industriale. (3)
Se adaugă articolul 3a pentru a asigura faptul
că combustibilii marini nu sunt utilizați sau introduși pe piața
statelor membre dacă au un conținut de sulf care depășește
standardul general de 3,5% din greutate. În special, această dispoziție
abordează riscul ca posibilitatea de a utiliza păcura grea în combinație
cu metodele de reducere a emisiilor în locul combustibililor distilați cu
un conținut redus de sulf să aibă drept rezultat utilizarea și
introducerea pe piață a combustibililor de slabă calitate.
Metodele de reducere ar permite desulfurarea combustibililor cu conținut
ridicat de sulf și reducerea emisiilor de dioxid de sulf în atmosferă.
Cu toate acestea, în cazul în care combustibilii de slabă calitate cu conținut
ridicat de sulf sunt utilizați pentru reducere, rezultatul ar putea fi
evacuarea de ape reziduale de mare densitate, cu efecte negative asupra mediului
marin. Asigurarea unui nivel minim de calitate a combustibililor vizează,
de asemenea, prevenirea riscurilor de defectare a motoarelor navale; (4)
Articolul 4 privind conținutul maxim de sulf
din combustibilul pentru motoare se modifică pentru a elimina trimiterile la
datele de intrare în vigoare a limitelor privind conținutul de sulf, care
au devenit caduce. (5)
Articolul 4a se modifică pentru: –
introducerea unei noi dispoziții referitoare
la standardul privind conținutul de sulf al combustibililor, aplicabil în
afara ZCES („standard general”); –
alinierea standardelor privind conținutul de
sulf al combustibililor, aplicabil în cadrul ZCES, la anexa VI revizuită
la MARPOL; –
introducerea în 2020 a unei limite privind conținutul
de sulf de 0,1% pentru navele de pasageri care operează în afara ZCES, restabilind,
prin urmare, legătura cerințelor aplicabile navelor de pasageri care
operează în afara ZCES cu cele aplicabile navelor care operează în
interiorul ZCES; –
clarificarea faptului că registrul furnizorilor
locali de combustibili marini, care trebuie ținut de statele membre,
trebuie făcut public; –
eliminarea trimiterilor caduce; –
împuternicirea Comisiei să desemneze noi ZCES
pe baza deciziei OMI. (6)
Articolul 4b se modifică pentru a elimina
scutirea de la obligația prevăzută la articolul 4b aliniatul (1)
pentru anumite nave care operează în Republica Elenă, întrucât
perioada pentru care a fost acordată aceasta a expirat, precum și
pentru a elimina trimiterea la datele de intrare în vigoare a limitelor privind
conținutul de sulf, care au devenit caduce. (7)
Articolul 4c se modifică și se
adaugă articolele 4d și 4e pentru a alinia directiva la anexa VI revizuită
la MARPOL și pentru a o adapta la progresul tehnic. În special, directiva
propusă solicită statelor membre să permită navelor să
utilizeze metodele de reducere a emisiilor ca alternativă la utilizarea combustibililor marini cu conținut
redus de sulf cu condiția ca aceștia să înregistreze încontinuu
reduceri ale emisiilor de dioxid de sulf echivalente cu cele care ar fi obținute
prin utilizarea combustibililor cu conținut redus de sulf. Utilizarea
metodelor de reducere a emisiilor face, de asemenea, obiectul anumitor criterii
pentru a asigura că aceste metode nu provoacă efecte negative
semnificative sau nu prezintă riscuri asupra sănătății
umane și mediului. Criteriile vor fi stabilite de către OMI, cu
posibilitatea adăugirii sau modificării prin decizie a Comisiei sau,
în absența instrumentelor OMI, de către Comisia Europeană. Metodele
de reducere a emisiilor care urmează să fie utilizate de navele care
navighează sub pavilionul unui stat membru vor fi aprobate fie în temeiul
Directivei 96/98/CE din 20 decembrie 1996 privind echipamentele marine[8], fie în temeiul prezentei
directive, de către Comitetul pentru siguranță maritimă și
prevenirea poluării de către nave, instituit în temeiul
Regulamentului 2099/2002/CE. Procedura și condițiile de testare a
noilor metode de reducere a emisiilor rămân neschimbate. (8)
Articolul 6 se modifică pentru a împuternici
Comisia să specifice frecvența eșantionării, metodele de eșantionare
și definiția unui eșantion din combustibilul examinat, precum și
pentru a adapta metoda de determinare a conținutului de sulf și procedura
de verificare a combustibilului la cele mai noi standarde tehnice internaționale. (9)
Articolul 7 se modifică pentru a clarifica domeniul
de aplicare al raportului privind conținutul de sulf al combustibililor
reglementat de directivă și care urmează să fie înaintat
Comisiei de către statele membre și pentru a împuternici Comisia
să specifice formatul și conținutul raportului respectiv. De
asemenea, modificarea aliniază articolul 7 alineatul (4) privind
adaptările dispozițiilor relevante ale directivei la progresul științific
și tehnic cu noile reguli de comitologie în temeiul Tratatului de la
Lisbona. (10)
Articolul 8 se elimină, întrucât face referire
la o directivă care a fost abrogată. (11)
Articolul 9 se elimină, întrucât directiva nu
prevede acte de punere în aplicare. (12)
Se adaugă articolul 9a pentru a se preciza
condițiile de exercitare a competenței de adoptare a actelor delegate
de către Comisia Europeană. Articolul 2 Acest articol solicită statelor membre
să transpună directiva propusă. Articolul 3 Acest articol vizează data intrării
în vigoare a directivei propuse. Articolul 4 Acest articol adresează statelor membre
directiva propusă. 4. IMPLICAȚII BUGETARE Propunerea nu are implicații asupra
bugetului Uniunii. 5. ALTE OBSERVAȚII Propunerea Comisiei este însoțită de
comunicarea care, la secțiunea 4, prezintă sugestii privind strategiile
de punere în conformitate și evidențiază instrumentele existente
și măsurile viitoare posibile care pot ajuta industria de profil să
soluționeze problemele de mediu. De asemenea, Comisia are în vedere codificarea
Directivei 1999/32/CE și a modificărilor sale ulterioare, inclusiv a prezentei
propuneri de modificare, după adoptarea acesteia de Parlamentul European și
Consiliu. Aceasta ar face ca Directiva 1999/32/CE să fie mai lizibilă
și mai clară din punct de vedere juridic și ar contribui la realizarea
unei mai bune strategii de reglementare a UE. 2011/0190 (COD) Propunere de DIRECTIVĂ A PARLAMENTULUI EUROPEAN
ŞI A CONSILIULUI de modificare a Directivei 1999/32/CE privind
reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili marini
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1), având în vedere propunerea Comisiei Europene [9], după transmiterea proiectului de act
legislativ către parlamentele naționale, având în vedere avizul Comitetului Economic și
Social European[10],
având în vedere avizul Comitetului Regiunilor[11], hotărând în conformitate cu procedura
legislativă ordinară, întrucât: (1)
Politica de mediu a Uniunii, astfel cum se menționează
în programele de acțiune privind mediul, în special în cel de-al șaselea
program de acțiune pentru mediu adoptat prin Decizia nr. 1600/2002/CE a
Parlamentului European și a Consiliului[12],
are drept scop realizarea unor niveluri de calitate a aerului care să nu
creeze efecte negative semnificative și să nu genereze riscuri asupra
sănătății umane și mediului. (2)
Directiva 1999/32/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999
privind reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili
lichizi și de modificare a Directivei 93/12/CEE[13] stabilește conținutul
maxim permis de sulf al păcurii grele, al motorinei și al
combustibilului pentru motoare navale utilizate în Uniune. (3)
Datorită arderii combustibililor marini cu conținut
ridicat de sulf, emisiile navelor contribuie la poluarea aerului sub forma dioxidului
de sulf și a pulberilor în suspensie, dăunând sănătății
umane și contribuind la acidifiere. (4)
În conformitate cu Directiva 1999/32/CE, Comisia trebuie
să înainteze Parlamentului European și Consiliului un raport privind
punerea în aplicare a directivei și să prezinte, dacă este
cazul, propuneri de modificare, în special cu privire la reducerea limitelor aplicabile
conținutului de sulf al combustibililor marini în zonele de control al
emisiilor de SOx (ZCES), luând în considerare lucrările Organizației
Maritime Internaționale (OMI). (5)
În 2008, a fost adoptată o rezoluție
pentru modificarea anexei VI la Protocolul din 1997 de modificare a Convenției
internaționale din 1973 pentru prevenirea poluării de către nave,
astfel cum a fost modificată prin Protocolul din 1978 referitor la aceasta
(denumită în continuare MARPOL), conținând reglementări privind
prevenirea poluării aerului de către nave. Anexa VI revizuită la
MARPOL a intrat în vigoare la 1 iulie 2010. (6)
Anexa VI revizuită la MARPOL introduce,
printre altele, limite mai stricte în ceea ce privește conținutul de
sulf al combustibililor marini în cadrul ZCES (1,00% începând cu 1 iulie 2010 și
0,10% începând cu 1 ianuarie 2015), precum și în zonele maritime din afara
ZCES (3,5% începând cu 1 ianuarie 2012 și, în principiu, 0,50% începând cu
1 ianuarie 2020). Majoritatea statelor membre sunt obligate să solicite
navelor să utilizeze combustibili cu un conținut maxim de sulf de 1,00%
în cadrul ZCES începând cu 1 iulie 2010 pe baza angajamentelor internaționale
asumate de către acestea. Pentru a se asigura coerența cu legislația
internațională, precum și aplicarea corespunzătoare a
noilor standarde stabilite la nivel global privind conținutul de sulf stabilite
în cadrul Uniunii, dispozițiile Directivei 1999/32/CE trebuie aliniate la anexa
VI revizuită la MARPOL. Pentru a se asigura calitatea minimă a
combustibililor utilizați de nave pentru respectarea standardelor
tehnologice sau a celor privind calitatea combustibililor, se interzice
utilizarea sau introducerea pe piața UE a combustibililor marini al
căror conținut de sulf depășește standardul general de
3,5% din greutate. (7)
Navele de pasageri operează în principal în
porturi sau în apropiere de zonele costiere și au efecte semnificative asupra
sănătății umane și mediului. Navele respective trebuie
să utilizeze combustibili marini cu același conținut maxim de
sulf aplicabil în cadrul ZCES (1,5%). Având în vedere că urmează
să se aplice standarde mai stricte privind conținutul de sulf în
cadrul ZCES, aplicarea acelorași standarde în cazul navelor de pasageri se
justifică prin necesitatea de a îmbunătăți calitatea
aerului în jurul porturilor și zonelor costiere din teritoriile care nu
fac parte din ZCES. Cu toate acestea, introducerea unui nou standard ZCES pentru
navele de pasageri ar urma să fie amânată cu 5 ani pentru a se evita
eventualele probleme privind disponibilitatea combustibililor. (8)
Este necesară aplicarea corespunzătoare a
obligațiilor privind conținutul de sulf al combustibililor marini pentru
atingerea obiectivelor Directivei 1999/32/CE. Experiența anterioară
privind implementarea directivei a demonstrat că este necesar un sistem
mai puternic de monitorizare și aplicare pentru a se asigura implementarea
corespunzătoare a directivei. În acest scop, statele membre trebuie
să asigure eșantionarea corespunzătoare și suficient de
frecventă a combustibililor marini introduși pe piață sau
utilizați la bordul navelor, precum și verificarea periodică a
jurnalelor de bord și a notelor de livrare a buncherului. De asemenea, ele
trebuie să stabilească un sistem de sancțiuni eficiente, proporționale
și disuasive în cazul nerespectării dispozițiilor Directivei 1999/32/CE.
De asemenea, pentru a se asigura o transparență mai mare a informațiilor,
se recomandă publicarea registrului furnizorilor locali de combustibili
marini. (9)
Rapoartele înaintate de statele membre în temeiul
Directivei 1999/32/CE s-au dovedit a fi insuficiente în scopul verificării
nivelului de conformitate cu dispozițiile directivei din cauza lipsei unor
dispoziții armonizate și suficient de precise privind conținutul
și formatul rapoartelor elaborate de statele membre. În consecință,
sunt necesare indicații mai detaliate în ceea ce privește conținutul
și formatul rapoartelor respective pentru a se asigura o raportare mai
armonizată. (10)
În urma adoptării Directivei 2010/75/UE a
Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind
emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării)[14], care reformează legislația
Uniunii privind emisiile industriale, este necesară revizuirea în consecință
a dispozițiilor Directivei 1999/32/CE privind conținutul maxim de
sulf al păcurii grele. (11)
Respectarea limitelor privind conținutul
scăzut de sulf al combustibililor, în special în interiorul ZCES, poate
avea drept rezultat o creștere semnificativă a prețurilor la
combustibilii marini, cel puțin pe termen scurt, și poate avea un
efect negativ în ceea ce privește competitivitatea transportului maritim
pe distanțe scurte în raport cu alte moduri de transport, precum și în
ceea ce privește competitivitatea industriilor de profil din țările
vecine cu ZCES. Sunt necesare soluții corespunzătoare pentru
reducerea costurilor aferente punerii în conformitate, suportate de industriile
afectate, cum ar fi autorizarea unor metode de conformitate alternative și
mai eficiente din punct de vedere al costurilor decât punerea în conformitate sub
aspectul calității combustibililor și, după caz, acordarea
de sprijin. Comisia va monitoriza îndeaproape, și pe baza rapoartelor
primite de la statele membre, efectele respectării de către sectorul
transportului maritim a noileor standarde calitative pentru combustibili,
acordând o atenție specială posibilei inversări modale dinspre
transportul maritim către cel terestru. (12)
Trebuie facilitat accesul la metodele de reducere a
emisiilor. Aceste metode pot asigura reduceri ale emisiilor cel puțin
echivalente sau chiar mai mari decât cele care pot fi obținute prin
utilizarea combustibililor cu conținut redus de sulf, cu condiția ca
acestea să nu aibă efecte negative semnificative asupra mediului (de
exemplu asupra ecosistemelor marine), și să fie dezvoltate în urma
aprobării mecanismelor corespunzătoare de autorizare și de
control. Criteriile privind utilizarea metodelor de reducere a emisiilor trebuie stabilite de către OMI,
cu posibilitatea adăugirii sau modificării prin decizie a Comisiei sau,
în absența instrumentelor OMI, de către Comisia Europeană. Metodele
alternative deja cunoscute, cum ar fi utilizarea sistemelor de purificare a
gazelor de evacuare de la bordul navelor sau amestecul de combustibil și
gaz natural lichefiat (GNL) trebuie recunoscute în Uniune. Este important
să se promoveze testarea și dezvoltarea de noi metode de reducere a
emisiilor. (13)
Pentru stabilirea datei de aplicare a limitei de 0,50%
privind conținutul de sulf, desemnarea noilor ZCES, aprobarea noilor
metode alternative de reducere a emisiilor și stabilirea condițiilor
corespunzătoare de utilizare a acestora, asigurarea monitorizării
corespunzătoare a conținutului de sulf al combustibililor și a
conținutului armonizat, precum și formatul rapoartelor statelor
membre și pentru adaptarea dispozițiilor directivei la progresul științific
și tehnic, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290
din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene trebuie delegată
Comisiei în vederea specificării datei de la care se aplică în Uniune
conținutul maxim de sulf al combustibililor de 0,50% din greutate, desemnarea
noilor ZCES în temeiul deciziei OMI, aprobarea noilor metode de reducere a
emisiilor care nu sunt reglementate de Directiva 96/98/CE a Consiliului[15] și stabilirea,
suplimentarea sau modificarea condițiilor privind utilizarea acestora, specificarea
măsurilor de eșantionare și monitorizare a emisiilor, precum și
conținutul și formatul raportului și modificarea articolului 2,
punctele 1, 2, 3, 3a, 3b și 4 sau a articolului 6 alineatul (1) litera (a)
și alineatul (2) în conformitate cu progresul științific și
tehnic și, acolo unde este relevant, cu instrumentele OMI. Este deosebit
de important ca Comisia să desfășoare consultările
corespunzătoare pe parcursul lucrărilor pregătitoare, inclusiv
la nivel de experți. În momentul elaborării și redactării actelor
delegate, Comisia trebuie să asigure transmiterea simultană, promptă
și corespunzătoare a documentelor relevante către Parlamentul
European și Consiliu. (14)
Se recomandă Comitetului pentru siguranța
maritimă și prevenirea poluării de către nave instituit în
temeiul Regulamentului (CE) nr. 2099/2002 al Parlamentului European și al
Consiliului din 5 noiembrie 2002 de stabilire a unui Comitet pentru siguranța
maritimă și prevenirea poluării de către nave (COSS) și
de modificare a regulamentelor privind siguranța maritimă și
prevenirea poluării de către nave[16]
să asiste Comisia în aprobarea tehnologiilor de reducere a emisiilor care
nu sunt reglementate de Directiva 96/98/CE a Consiliului din 20 decembrie 1996
privind echipamentele maritime[17].
Prin urmare, Directiva 1999/32/CE trebuie modificată în consecință, ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ: Articolul 1 Directiva 1999/32/CE se modifică
după cum urmează: 1. Articolul 1 alineatul (2)
litera (h) se înlocuiește cu următorul text: „(h) combustibili utilizați la bordul
navelor care folosesc metode de reducere a emisiilor în conformitate cu
articolele 4c și 4e.” 2. Articolul 2 se modifică
după cum urmează: (a) punctele 3a și 3b se înlocuiesc cu
următorul text: „3a. combustibil pentru motoare diesel navale
înseamnă orice combustibil marin definit pentru tipul DMB în Tabelul I din
ISO 8217, cu excepția trimiterii la conținutul de sulf; 3b. combustibil pentru motoare navale înseamnă
orice combustibil marin definit pentru tipurile DMX, DMA și DMZ în Tabelul
I din ISO 8217, cu excepția trimiterii la conținutul de sulf;” (b) punctul 3m se înlocuiește cu
următorul text: „3m. metodă de reducere a emisiilor înseamnă
orice accesorii, materiale, dispozitive sau aparate care urmează să
fie instalate pe o navă sau orice altă procedură, combustibil
alternativ sau metodă de punere în conformitate utilizată ca
alternativă astfel încât combustibilii marini cu conținut redus de
sulf să îndeplinească cerințele stabilite în prezenta
directivă, care poate fi verificată, cuantificată și aplicată;” 3. Articolul 3 se modifică
după cum urmează: (a) alineatele (1) și (2) se înlocuiesc cu
următorul text: „1. Statele membre se asigură
că pe teritoriul lor nu sunt utilizate tipurile de păcură grea al
căror conținut de sulf depășește 1% din greutate. 2. Până la 31 decembrie 2015, sub
rezerva monitorizării corespunzătoare a emisiilor de către
autoritățile competente, cerința prevăzută la
alineatul (1) nu se aplică tipurilor de păcură grea utilizate: (a) în instalațiile de ardere care se
încadrează în domeniul de aplicare al Directivei 2001/80/CE a Parlamentului
European și a Consiliului*, sub rezerva articolului 4 alineatul (1),
a articolului 4 alineatul (2) și a articolului 4 alineatul (3) litera (a) din
directiva în cauză și care respectă limitele emisiilor de dioxid
de sulf pentru astfel de instalații stabilite în directiva respectivă; (b) în instalațiile de ardere care se
încadrează în domeniul de aplicare al Directivei 2001/80/CE, sub rezerva
articolului 4 alineatul (3) litera (b) și a articolului 4 alineatul (6) din
directiva în cauză și în cazul în care media lunară a emisiilor
de dioxid de sulf produse de instalațiile respective nu depășește
1 700 mg/Nm³ la un conținut de oxigen din gazele arse de 3% din volum în
stare uscată; (c) în instalațiile de ardere care nu se
încadrează la literele (a) sau (b), în cazul în care media lunară a
emisiilor de dioxid de sulf produse de instalațiile respective nu depășește
1 700 mg/Nm³ la un conținut de oxigen din gazele arse de 3% din volum în
stare uscată; (d) pentru ardere în rafinării, în cazul
în care media lunară a emisiilor de dioxid de sulf, luată ca medie a tuturor
instalațiilor de ardere din rafinărie, indiferent de tipul de
combustibil sau de combinația de combustibili utilizată, cu excepția
instalațiilor prevăzute la literele (a) și (b), a turbinelor cu
gaz și a motoarelor cu gaz, nu depășește 1700 mg/Nm3 la un
conținut de oxigen din gazele arse de 3% din volum în stare uscată. Începând cu 1 ianuarie 2016, sub rezerva
monitorizării corespunzătoare a emisiilor de către autoritățile
competente, cerința prevăzută la alineatul (1) nu se aplică
tipurilor de păcură grea utilizate: (a) în instalațiile de ardere care se
încadrează în domeniul de aplicare al capitolului III din Directiva 2010/75/UE
a Parlamentului European și a Consiliului** și care
respectă limitele emisiilor de dioxid de sulf pentru astfel de instalații,
astfel cum se prevede în anexa V la directiva în cauză sau, în cazul în
care valorile limită ale emisiilor respective nu sunt aplicabile în
conformitate cu directiva, pentru care media lunară a emisiilor de dioxid
de sulf nu depășește 1 700 mg/Nm³ la un conținut de oxigen
din gazele arse de 3% din volum în stare uscată; (b) în instalațiile de ardere care nu se
încadrează la litera (a), în cazul în care media lunară a emisiilor
de dioxid de sulf produse de instalațiile respective nu depășește
1 700 mg/Nm3 la un conținut de oxigen din gazele arse de 3% din volum în
stare uscată; (c) pentru ardere în rafinării, în cazul
în care media lunară a emisiilor de dioxid de sulf, luată ca medie a
tuturor instalațiilor de ardere din rafinărie, indiferent de tipul de
combustibil sau de combinația de combustibili utilizată, cu excepția
instalațiilor prevăzute la litera (a), a turbinelor cu gaz și a
motoarelor cu gaz, nu depășește 1 700 mg/Nm3 la un conținut
de oxigen din gazele arse de 3% din volum în stare uscată. Statele membre iau măsurile necesare
pentru a asigura că nicio instalație de ardere care utilizează
păcură grea cu o concentrație de sulf mai mare decât cea menționată
la alineatul (1) nu este exploatată în absența unui permis eliberat
de o autoritate competentă, care specifică limitele emisiilor.” (b) alineatul (3) se elimină. 4. Se inserează
următorul articol 3a: „Articolul 3a Conținutul
maxim de sulf al combustibililor marini Statele membre se asigură că pe
teritoriul lor nu sunt utilizați sau introduși pe piață combustibilii
marini al căror conținut de sulf depășește 3,5% din
greutate.” 5. Articolul 4 alineatul (1) se
înlocuiește cu următorul text: „1. Statele membre se asigură că
pe teritoriul lor nu sunt utilizate tipurile de combustibil pentru motoare al
căror conținut de sulf depășește 0,10% din greutate.” 6. Articolul 4a se modifică
după cum urmează: (a) titlul se înlocuiește cu
următorul text: „Conținutul maxim de sulf al
combustibililor marini utilizați în apele teritoriale, zonele economice exclusive
și zonele de control al poluării aparținând statelor membre, inclusiv zonele de control al
emisiilor de SOx și de către navele de pasageri care operează în
serviciu regulat înspre sau dinspre porturile Uniunii.” (b) alineatul (1) se înlocuiește cu
următorul text: „1. Statele membre iau toate măsurile necesare
pentru a se asigura că în zonele din apele lor teritoriale, zonele
economice exclusive și zonele de control al poluării care se
încadrează în zonele de control al emisiilor de SOx nu se utilizează
combustibili marini al căror conținut de sulf depășește: (a)
1,00% din greutate, până la 31 decembrie 2014; (b)
0,10 % din greutate, începând cu 1 ianuarie 2015. Această dispoziție se aplică
tuturor navelor înregistrate sub orice pavilion, inclusiv navelor al căror
voiaj a început în afara Uniunii. (c) se inserează următorul alineat (1a): „1a. Statele membre iau toate măsurile
necesare pentru a se asigura că în zonele din apele lor teritoriale, zonele
economice exclusive și zonele de control al poluării nu se
utilizează combustibili marini al căror conținut de sulf
depășește: (a)
3,50% din greutate, începând cu 1 ianuarie 2012; (b)
0,50% din greutate, începând cu 1 ianuarie 2020. Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 9a din prezenta
directivă cu privire la data de la care se aplică standardul privind
conținutul de sulf prevăzut la litera (b) din prezentul alineat. Pe
baza evaluării OMI privind disponibilitatea combustibililor marini pentru
respectarea conținutului maxim de sulf al combustibililului de 0,50% din
greutate, menționat în regula 14 alineatul (8) din anexa VI la MARPOL, această
dată este 1 ianuarie 2020 sau 1 ianuarie 2025. Prezenta dispoziție se aplică
tuturor navelor înregistrate sub orice pavilion, inclusiv navelor al căror
voiaj a început în afara Uniunii, fără a aduce atingere alineatelor (1)
și (4) și articolului 4b.” (d) alineatul (2) se înlocuiește cu
următorul text: „Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 9a din prezenta
directivă cu privire la desemnarea zonelor maritime ca zone de control al
emisiilor de SOx pe baza deciziei OMI, în conformitate cu regula 14 alineatul (3)
punctul (2) din anexa VI la MARPOL.” (e) alineatele (4), (5) și (6) se
înlocuiesc cu următorul text: „4. Statele membre iau toate măsurile
necesare pentru a se asigura că în zonele din apele lor teritoriale,
zonele economice exclusive și zonele de control al poluării care nu
se încadrează în zonele de control al emisiilor de SOx, navele de pasageri
care operează în serviciu regulat înspre sau dinspre orice port al Uniunii
nu utilizează combustibili marini al căror conținut de sulf
depășește: (c)
1,5% din greutate; (d)
0,10% din greutate, începând cu 1 ianuarie 2020. 5. Statele membre solicită
completarea corectă a jurnalelor de bord ale navelor, inclusiv operațiunile
de schimbare a combustibilului, ca o condiție a intrării navelor în
porturile Uniunii. 6. Statele membre, în conformitate cu regula
18 din anexa VI la MARPOL: (a)
țin un registru public al furnizorilor locali
de combustibili marini; (b)
se asigură că furnizorul specifică
în nota de livrare a buncherului conținutul de sulf al tuturor
combustibililor marini vânduți pe teritoriul lor, nota fiind însoțită
de o probă sigilată purtând semnătura reprezentantului vasului
care face recepția; (c)
iau măsuri adecvate împotriva furnizorilor de
combustibili marini în legătură cu care s-a constatat că
livrează combustibili care nu corespund cu specificația menționată
pe nota de livrare a buncherului; (d)
asigură aplicarea unor măsuri de
remediere pentru a pune în conformitate cu specificația orice combustibil
marin neconform.” (e)
alineatul (8) se elimină. 7. Articolele 4b și 4c se
înlocuiesc cu următorul text: „Articolul 4b Conținutul
maxim de sulf al combustibililor marini utilizați de navele aflate la
dană în porturile Uniunii 1. Statele membre iau toate măsurile
necesare pentru a se asigura că următoarele nave nu utilizează
combustibili marini cu un conținut de sulf ce depășește 0,10%
din greutate: (b) navele aflate la dană în porturile
Uniunii, acordând echipajului suficient timp pentru a finaliza orice operațiune
necesară de schimbare a combustibilului, cât mai curând posibil după
sosirea la dană și cât mai târziu posibil înainte de plecare. Statele membre solicită ca durata
oricărei operațiuni de schimbare a combustibilului să fie
înregistrată în jurnalele de bord ale vasului. 2. Alineatul (1) nu se aplică: (a) ori de câte ori, în conformitate cu
orarele publicate, navele sunt programate să ajungă la dană
pentru un interval de timp mai mic de două ore; (d) navelor care întrerup funcționarea
tuturor motoarelor și utilizează electricitate de pe țărm
cât timp se află la dană în porturi. 3. Statele membre se asigură că nu
sunt introduse pe piață pe teritoriul lor tipuri de combustibil
pentru motoare navale al căror conținut de sulf depășește
0,10% din greutate. „Articolul 4c Metode
de reducere a emisiilor 1. Statele membre autorizează
utilizarea metodelor de reducere a emisiilor de către nave în porturile,
apele teritoriale, zonele economice exclusive și zonele lor de control al
poluării ca alternativă la utilizarea combustibililor marini care
îndeplinesc cerințele prevăzute la articolele 4a și 4b, sub
rezerva dispozițiilor de la alineatele (2) și (3). 2. Navele
care utilizează metodele de reducere a emisiilor prevăzute la alineatul (1) înregistrează în mod continuu reduceri ale
emisiilor de dioxid de sulf care să fie cel puțin echivalente cu cele
care s-ar obține prin utilizarea combustibililor marini care îndeplinesc
cerințele menționate la articolele 4a și 4b. Emisiile de dioxid
de sulf care rezultă din utilizarea metodelor de reducere a emisiilor nu trebuie
să depășească valorile limită prevăzute în anexa 1. 3. Metodele
de reducere a emisiilor prevăzute la alineatul (1) trebuie să respecte
criteriile specificate în instrumentele menționate în anexa 2.1, cu
excepția cazului în care acestea sunt înlocuite sau suplimentate de
criteriile prevăzute în anexa 2.2. 4. Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 9a cu privire la: –
modificarea sau suplimentarea valorilor prevăzute în anexa 1; –
modificarea sau suplimentarea listei de instrumente
prevăzute în anexa 2.1; –
stabilirea, modificarea sau suplimentarea criteriilor
prevăzute în anexa 2.2; și –
cerințele detaliate privind monitorizarea
emisiilor, după caz. Comisia ia în considerare, printre altele, progresul
științific și tehnologic, precum și instrumentele relevante
și standardele adoptate de Organizația Maritimă Internațională.” 8. Se inserează
următoarele articole 4d și 4e: „Articolul 4d Aprobarea
metodelor de reducere a emisiilor care urmează să fie utilizate la
bordul navelor care arborează pavilionul unui stat membru 1. Metodele de reducere a emisiilor care se
încadrează în domeniul de aplicare al Directivei 96/98/CE a Consiliului*
se aprobă în conformitate cu dispozițiile directivei respective. 2. Metodele de reducere a emisiilor care nu
sunt reglementate de alineatul (1) se aprobă în conformitate cu procedura
menționată la articolul 3 alineatul (2) din Regulamentul 2099/2002/CE
al Parlamentului European și al Consiliului din 5 noiembrie 2002 de
stabilire a unui Comitet pentru siguranța maritimă și prevenirea
poluării de către nave (COSS)**,
luând în considerare: (a)
orientările elaborate de OMI; (b)
rezultatele oricăror încercări efectuate
în conformitate cu articolul 4e; (c)
efectele asupra mediului, inclusiv reducerile
realizabile ale emisiilor și impactul asupra ecosistemelor în porturi și
estuare închise; (d)
fezabilitatea monitorizării și
verificării.” „Articolul 4e Încercarea
noilor metode de reducere a emisiilor Statele membre,
în cooperare cu alte state, pot, după caz, să aprobe încercări
pentru metodele de reducere a emisiilor pe navele care arborează
pavilionul lor sau în zonele maritime aflate sub jurisdicția lor. În
timpul încercărilor nu este obligatorie utilizarea combustibililor marini care
respectă cerințele articolelor 4a și 4b, cu condiția
îndeplinirii cerințelor de mai jos: (1) Comisia și orice stat al portului
respectiv să fie anunțate în scris cu cel puțin șase luni
înaintea începerii încercărilor; (2) autorizațiile pentru încercări
să nu depășească o durată de 18 luni; (3) toate navele implicate să instaleze
echipamente de protecție împotriva manipulării frauduloase pentru
monitorizarea continuă a emisiilor de gaze de coș și să
utilizeze echipamentele respective pe întreaga perioadă a
încercărilor; (4) toate navele implicate să realizeze
reduceri ale emisiilor care să fie cel puțin echivalente cu cele care
s-ar obține prin aplicarea valorilor limită ale conținutului de
sulf din combustibili, specificate în prezenta directivă; (5) să existe sisteme adecvate de gestionare
a deșeurilor pentru orice tip de deșeu generat de tehnologiile de
reducere a emisiilor pe întreaga perioadă a încercărilor; (6) să existe o evaluare a impactului asupra
mediului marin, în special asupra ecosistemelor din porturi și estuare
închise pe întreaga perioadă a încercărilor; (7) rezultatele complete să fie transmise
Comisiei și să fie făcute publice în termen de șase luni de
la finalizarea încercărilor.” 9. Articolul 6 se modifică
după cum urmează: (a) alineatul (1) se înlocuiește cu
următorul text: „1. Statele membre iau toate măsurile
necesare pentru a verifica prin prelevarea de eșantioane dacă conținutul
de sulf al combustibililor utilizați respectă cerințele de la articolele
3, 3a, 4, 4a și 4b. Prelevarea eșantioanelor începe la data la care
intră în vigoare limita aplicabilă privind conținutul maxim de
sulf al combustibilului. Acesta se efectuează cu o frecvență
suficientă și astfel încât eșantioanele să fie
reprezentative pentru combustibilul examinat și, în cazul combustibililor
marini, pentru combustibilul utilizat de nave pe perioada în care se află
în zonele maritime și porturile respective. Se
utilizează fiecare dintre următoarele metode de prelevare a eșantioanelor,
analiză și inspecție a combustibililor marini: (a) prelevarea eșantioanelor de combustibil
marin destinat arderii la bordul navelor în timp ce este livrat navelor, în
conformitate cu orientările pentru eșantionarea păcurei grele
pentru stabilirea nivelului de conformitate cu anexa VI revizuită la
MARPOL *, și analiza conținutului de
sulf al acestuia; (b) prelevarea eșantioanelor și analiza
conținutului de sulf al combustibilului marin destinat arderii la bordul
navelor, conținut în rezervoare și în eșantioane sigilate de
combustibil la bordul navelor; (c) inspectarea jurnalelor de bord ale navelor și
a notelor de livrare a buncherului. Comisia este împuternicită să
adopte acte delegate în conformitate cu articolul 9a cu privire la: (i) frecvența prelevării de eșantioane;
(ii) metodele de prelevare a eșantioanelor; (iii) definiția unui eșantion reprezentativ
al combustibilului examinat; (iv) informațiile care urmează să
fie înregistrate în jurnalele de bord ale navelor și în notele de livrare
a buncherului.” (b) alineatul (1a) se elimină. (c) alineatul (2) se înlocuiește cu
următorul text: „2. Metoda de referință
adoptată pentru determinarea conținutului de sulf este metoda ISO 8754
(2003). Pentru a stabili
dacă combustibilul marin furnizat către nave și utilizat la
bordul acestora respectă limitele privind conținutul de sulf menționate
la articolele 3, 3a, 4, 4a și 4b se utilizează procedura de
verificare a combustibilului pe baza prelevării eșantioanelor de
păcură în conformitate cu anexa VI la MARPOL**.” 10. Articolul 7 se modifică
după cum urmează: (a) alineatul (1) se înlocuiește cu
următorul text: „1. Pe baza rezultatelor prelevării de eșantioane,
a analizelor și a inspecțiilor efectuate în conformitate cu articolul
6, statele membre transmit Comisiei, până la data de 30 iunie a fiecărui an, un raport referitor la conformitatea
standardelor privind conținutul de sulf prevăzute în prezenta
directivă pentru anul calendaristic precedent.” (b) se inserează următorul alineat
(1a): „1a. Comisia are competența de a adopta acte
delegate în conformitate cu articolul 9a cu privire la informațiile care
urmează să fie incluse în raport și de a specifica formatul
acestuia.” (c) alineatele (2) și (3) se
elimină. (d) alineatul (4) se înlocuiește cu
următorul text: „4. Comisia are competența de a
adopta acte delegate în conformitate cu articolul 9a cu privire la
adaptările articolului 2 punctele 1, 2, 3, 3a, 3b și 4 și ale
articolului 6 alineatul (1) litera (a) și alineatul (2) la progresul științific
și tehnic.” 11. Articolul 8 se elimină. 12. Articolul 9 se elimină. 13. Se inserează
următorul articol 9a: „Articolul 9a Exercitarea
delegării de competențe 1. Competența
de a adopta acte delegate este atribuită Comisiei, sub rezerva condițiilor
stabilite în prezentul articol. 2. Delegarea
de competențe menționată la articolul 4a alineatele (1a) și
(2), articolul 4c alineatul (4), articolul 6 alineatul (1), articolul 7
alineatul (1a) și articolul 7 alineatul (4) este conferită Comisiei pentru
o perioadă de timp nedeterminată începând de la [data
intrării în vigoare a prezentei directive]. 3. Delegarea
de competențe menționată la articolul 4a alineatele (1a) și
(2), articolul 4c alineatul (4), articolul 6 alineatul (1), articolul 7
alineatul (1a) și articolul 7 alineatul (4) poate fi revocată în
orice moment de Parlamentul European sau de Consiliu. Decizia de revocare pune
capăt delegării competențelor specificate în decizia
respectivă. Decizia produce efecte din ziua imediat următoare datei publicării
deciziei în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau la o dată
ulterioară, menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere
actelor delegate aflate deja în vigoare. 4. De
îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan
Parlamentului European și Consiliului. 5. Un act
delegat adoptat în conformitate cu articolul 4a alineatele (1a) și (2), articolul
4c alineatul (4), articolul 6 alineatul (1), articolul 7 alineatul (1a) și
articolul 7 alineatul (4) intră în vigoare doar dacă Parlamentul
European sau Consiliul nu au formulat obiecții în termen de 2 luni de la
notificarea actului respectiv către Parlamentul European sau Consiliu sau
dacă, înainte de expirarea perioadei respective, Parlamentul European și
Consiliul au informat în prealabil Comisia cu privire la faptul că nu vor
formula obiecții. Această perioadă se prelungește cu
încă 2 luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.” 14. Anexa la Directiva 1999/32/CE se
înlocuiește cu anexa la prezenta directivă. Articolul 2 Transpunere 1. Statele membre pun în
aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru
a se conforma prezentei directive până la [12 luni de la intrarea în
vigoare a prezentei directive]. Comisiei îi sunt comunicate de îndată
de către statele membre textele acestor acte, precum și un tabel de
corespondență între aceste acte și prezenta directivă. Atunci când statele membre adoptă actele
respective, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt
însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale.
Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. 2. Comisiei îi sunt comunicate
de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept
intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta
directivă. Articolul 3 Intrarea
în vigoare Prezenta directivă intră în vigoare
în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al
Uniunii Europene. Articolul 4 Prezenta directivă
se adresează statelor membre. Adoptată la […], Pentru Parlamentul European Pentru
Consiliu Președintele Președintele ANEXĂ „ANEXA 1 Valorile
maxime ale emisiilor pentru metodele de reducere a emisiilor menționate la
articolul 4c alineatul (2) Limitele privind conținutul
de sulf al combustibililor marini menționate la articolele 4a și 4b și
în regulile 14.1 și 14.4 din anexa VI la MARPOL și valorile
limită corespondente ale emisiilor menționate la articolul 4c
alineatul (2) Conținutul de sulf al combustibililor marini (% m/m) || Raportul emisii de SO2 (ppm)/CO2 (% v/v) 4,50 || 195,0 3,50 || 151,7 1,50 || 65,0 1,00 || 43,3 0,50 || 21,7 0,10 || 4,3 Observație: Utilizarea
limitelor privind raportul emisiilor este aplicabilă doar în cazul
utilizării păcurii reziduale sau distilate pe bază de petrol. -
În cazul sistemelor de purificare a gazelor de evacuare care absorb CO2
pe parcursul procesului de purificare a gazelor de evacuare este
necesar să se măsoare conținutul de CO2 înainte de
începerea procesului de purificare și să se utilizeze concentrația
de CO2 înainte de purificare cu concentrația de SO2
după purificare.” „ANEXA 2 Criterii
privind utilizarea metodelor de reducere a emisiilor menționate la
articolul 4c alineatul (3) 1. Metodele de reducere a emisiilor menționate
la articolul 4c respectă cel puțin criteriile specificate în
următoarele instrumente, după caz: Metoda de reducere a emisiilor || Decizia relevantă a Comisiei Amestec de combustibil marin și gaz lichefiat pierdut prin vaporizare pe durata stocării || Decizia 2010/769/UE a Comisiei din 13 decembrie 2010 privind stabilirea criteriilor pentru utilizarea de către navele transportatoare de gaz natural lichefiat a metodelor tehnologice ca alternativă la utilizarea combustibililor marini cu conținut redus de sulf care respectă cerințele articolului 4b din Directiva 1999/32/CE a Consiliului privind reducerea conținutului de sulf din anumiți combustibili lichizi, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la conținutul de sulf al combustibililor marini (JO L 328, 14.12.2010, p. 15). Sisteme de purificare a gazelor de evacuare || REZOLUȚIA MEPC.184(59) a OMI adoptată la 17 iulie 2009 2. Navele
care utilizează metodele de reducere a emisiilor în conformitate cu
articolul 4c: –
monitorizează și înregistrează permanent
emisiile de dioxid de sulf, și –
prezintă o documentație temeinică
referitoare la faptul că niciun flux de deșeuri deversat în mare,
inclusiv în porturi și estuare închise, nu are un impact negativ
semnificativ și nici nu prezintă riscuri asupra sănătății
umane și mediului.” [1] Comunicarea Comisiei, Strategia Europa 2020 privind o creștere inteligentă, durabilă și
favorabilă incluziunii, COM(2010) 2020 final. [2] SEC (2005) 1133: Documentul de lucru al serviciilor
Comisiei de însoțire pentru Comunicarea cu privire la strategia
tematică privind poluarea aerului (COM(2005)446 final), Directiva privind
calitatea aerului înconjurător și un aer mai curat pentru Europa (COM(2005)447
final) și Documentul de lucru al serviciilor Comisiei cu privire la
punerea în aplicare a politicii UE privind calitatea aerului și de
pregătire pentru revizuirea amplă a acesteia, SEC(2011)342 final. [3] În cadrul UE, ZCES cuprinde Marea Baltică și
Marea Nordului, precum și Canalul Mânecii. [4] Rezoluția MEPC.176(58) adoptată la 10
octombrie 2008 (anexa VI revizuită la MARPOL). [5] SEC [referință] [6] Mai multe explicații detaliate privind principiul subsidiarității
sunt disponibile în evaluarea impactului care însoțește prezenta
propunere. [7] JO
L 334, 17.12.2010, p. 17. [8] JO L 46, 17.2.1997, p. 25. [9] JO C , , p. . [10] JO C , , p. . [11] JO C , , p. [12] JO L 242, 10.9.2002, p. 1. [13] JO L 121, 11.5.1999, p. 13. [14] JO L 334, 17.12.2010, p. 17. [15] JO L 241, 29.8.1998, p. 27. [16] JO L 324, 29.11.2002, p. 1. [17] JO L 46, 17.2.1997, p. 25. * JO
L 309, 27.11.2001, p.1. ** JO
L 334, 17.12.2010, p. 17. * JO
L 241, 29.8.1998, p. 27. ** JO
L 324, 29.11.2002, p. 1. * Rezoluția
MEPC.182(59), adoptată la 17.7.2009. ** Apendicele
VI la Rezoluția MEPC.176(58) adoptată la 10 octombrie 2008 (anexa VI
revizuită la MARPOL).