EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52010DC0301
Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the European Central Bank - Regulating financial services for sustainable growth
Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic şi Social European şi Banca Centrală Europeană - Reglementarea serviciilor financiare în folosul creţterii sustenabile
Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic şi Social European şi Banca Centrală Europeană - Reglementarea serviciilor financiare în folosul creţterii sustenabile
/* COM/2010/0301 final */
Comunicarea Comisiei către Parlamentul European, Consiliu, Comitetul Economic şi Social European şi Banca Centrală Europeană - Reglementarea serviciilor financiare în folosul creţterii sustenabile /* COM/2010/0301 final */
[pic] | COMISIA EUROPEANĂ | Bruxelles, 2.6.2010 COM(2010) 301 final COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI BANCA CENTRALĂ EUROPEANĂ REGLEMENTAREA SERVICIILOR FINANCIARE ÎN FOLOSUL CREȘTERII SUSTENABILE COMUNICAREA COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI BANCA CENTRALĂ EUROPEANĂ REGLEMENTAREA SERVICIILOR FINANCIARE ÎN FOLOSUL CREȘTERII SUSTENABILE (Text cu relevanță pentru SEE) 1. Continuarea reformelor De la începutul crizei în 2008, Comisia și guvernele din UE au întreprins acțiunile urgente necesare pentru prezervarea stabilității sistemului financiar, inclusiv prin alocarea substanțială de fonduri publice sectorului bancar și prin adoptarea unor măsuri însoțitoare care să le permită băncilor consolidarea situației capitalurilor. Un sistem financiar mai sigur, mai solid, mai transparent și mai responsabil, a cărui activitate să sprijine economia și societatea în ansamblul său și care să fie capabil să finanțeze economia reală reprezintă o condiție prealabilă creșterii sustenabile. Aceste sistem reprezintă complementul esențial al eforturilor depuse de Europa pentru a consolida finanțele publice și pentru a institui reformele structurale care să conducă la o economie dinamică pe viitor. Un sector solid al serviciilor financiare ar trebui să susțină strategia Europa 2020, garantându-le întreprinderilor din Europa, în special celor mici și mijlocii, că pot investi în scopul creșterii, iar cetățenilor că își pot face planuri de viitor cu încredere. Reglementarea serviciilor financiare trebuie să fie completată cu o agendă ambițioasă de reformă în scopul creșterii economice, având la bază piața internă. În plus de a oferi un răspuns prompt, Comisia a depus eforturi pentru a finaliza o reformă financiară cuprinzătoare care să combată abordarea pe termen scurt, gestionarea necorespunzătoare a riscurilor și lipsa de responsabilitate a anumitor actori din sectorul financiar și pentru a corecta principalele puncte slabe ale cadrului de supraveghere și de reglementare. S-a înregistrat deja un progres semnificativ, care i-a permis Europei să ghideze eforturile internaționale de la nivelul G20. Turbulențele recente ale pieței au confirmat necesitatea de finalizare rapidă a reformelor indispensabile pentru garantarea solidității și a stabilității sistemului financiar la nivel european și mondial. Următoarea perioadă de șase până la nouă luni va fi crucială în acest sens. De aceea, Comisia va prezenta Consiliului și Parlamentului European marea majoritate a propunerilor rămase de reformă a reglementării până la sfârșitul anului, ultima propunere urmând a fi prezentată într-un termen care să nu depășească nouă luni. În conformitate cu principiile unei mai bune legiferări, propunerile sunt elaborate după consultarea părților interesate și efectuarea evaluărilor impactului. Efectul cumulativ al diferitelor măsuri privind sectorul financiar și economia reală trebuie luat în considerare în totalitatea sa. Aceste considerații vor fi pe deplin reflectate în evaluarea impactului și în fixarea parametrilor diferitelor măsuri. În acest context, se va ține cont pe deplin de rezultatele obținute în urma lucrărilor actuale ale Consiliului pentru stabilitate financiară și ale Comitetului de la Basel privind efectul cumulativ al reformei sectorului financiar. Comisia va insista pentru o adoptare rapidă a acestor măsuri, pentru ca europenii să aibă din nou o încredere deplină în soliditatea sistemului financiar reprezentând unul dintre elementele principale de susținere a creșterii. Uniunea Europeană trebuie să avanseze în direcția realizării programului de reforme până la sfârșitul anului 2011, nu numai pentru a proteja stabilitatea financiară și protecția investitorilor, în special prin furnizarea unor soluții pentru noile provocări scoase în evidență de evoluția recentă a piețelor, dar și pentru a prezerva și a dezvolta piața unică, precum și pentru a rezista presiunii în favoarea unor măsuri protecționiste la nivel național. UE și-a asumat un rol de prim plan în formularea unei reacții internaționale la criză. În următoarele șase luni, G20 și-a propus să găsească un acord cu privire la conturarea în linii largi a noii arhitecturi financiare mondiale a instituțiilor financiare importante din punctul de vedere sistemic, la măsurile de gestionare a crizei și la instituirea unui cadru mai riguros privind capitalul. UE este determinată să configureze acest proces și să se asigure că și alți actori cheie răspund provocărilor. Măsuri deja adoptate Comisia a oferit un răspuns prompt crizelor financiare (a se vedea anexa 2 pentru lista completă a măsurilor instituite). Ea a mandatat, în noiembrie 2008, un grup prezidat de Jacques de Larosière pentru a examina ameliorările posibile în materie de supraveghere și reglementare. Ca reacție la situația din 2008, Directiva privind sistemele de garantare a depozitelor[1] și Directiva privind cerințele de capital[2] au fost revizuite în mod prompt. A fost adoptat Regulamentul privind agențiile de rating de credit[3] iar Comisia a prezentat două Recomandări privind principiile de remunerare[4] . Caracterul de lider al UE a fost ilustrat prin inițierea unor propuneri într-o serie de domenii, de exemplu, cu privire la crearea unui consiliu pentru riscurile macroprudențiale care să emită avertismente privind riscurile, la obligațiile de menținere a expunerii pentru securitizări și la reformarea cerințelor de capital pentru portofoliul de tranzacționare. UE și-a propus să obțină convergența în ceea ce privește standardele internaționale de contabilitate. 2. Necesitatea de a finaliza lucrările în curs Comisia a oferit rapid răspunsuri la recomandările raportului De Larosière, prezentând o serie de propuneri legislative importante în numai câteva săptămâni, în cursul verii 2009. Mai multe dintre aceste propuneri cheie prezentate de Comisie așteaptă încă aprobarea Consiliului și a Parlamentului European. Pentru a reforma arhitectura de supraveghere a Uniunii Europene, Comisia a propus crearea unui Comitet european pentru riscuri sistemice[5] care va garanta detectarea suficient de timpurie a riscurilor macroprudențiale și macroeconomice, precum și a trei autorități europene de supraveghere[6] responsabile cu piața bancară, cu cea a asigurărilor și, respectiv, cu piața valorilor mobiliare, care vor garanta o supraveghere mai strictă și o mai bună coordonare a autorităților de supraveghere de la nivel național. Buna funcționare a pieței interne a serviciilor financiare presupune reguli riguroase, eficiente și armonizate pentru toți operatorii, însoțite de un cadru eficace de supraveghere, precum și de sancțiuni severe și disuasive și de mecanisme clare de aplicare. Noua arhitectură de supraveghere propusă va constitui baza unei cooperări consolidate și a unei supravegheri europene mai armonizate, care să permită o abordare a supravegherii în ansamblul său, inclusiv a factorilor macroeconomici. Odată ce vor fi operaționale, noile autorități europene de supraveghere vor contribui la elaborarea unor standarde tehnice, în vederea creării unui adevărat cadru de reglementare unic. Este urgent să se ajungă la un acord înainte de vacanța de vară, pentru ca noile autorități să poată fi operaționale în 2011. Comisia lucrează în mod activ la găsirea unui compromis între Consiliu și Parlament, care să respecte pozițiile ambelor instituții, dar care să garanteze, în același timp, că noile autorități dispun de competențele reale de care au nevoie. În ceea ce privește administratorii fondurilor de investiții alternative (inclusiv fondurile speculative) , directiva propusă[7] va crea un cadru cuprinzător și eficace de reglementare și de supraveghere la nivel european, care le va oferi tuturor administratorilor standarde de reglementare solide și armonizate și care va spori transparența pentru investitori. Este important să se ajungă curând la un acord, în special cu privire la modul de lucru cu administratorii și fondurile în țările terțe, care să mențină condiții de concurență echitabile și să asigure, în același timp, un nivel ridicat de protecție a investitorilor. Reguli cu caracter obligatoriu privind remunerarea și cerințe de capital ameliorate pentru pozițiile din portofoliul de tranzacționare vor intra în vigoare în momentul în care se va obține un acord referitor la cea de-a treia revizuire a Directivei privind cerințele de capital (CRD III)[8] . În ceea ce privește cerințele pentru portofoliul de tranzacționare, este necesară o implementare convergentă la scară mondială. Comisia lucrează în mod constructiv, în acest sens, împreună cu partenerii internaționali principali. Comisia colaborează în mod activ cu colegislatorii pentru a ajunge la un acord cu privire la ansamblul acestor inițiative înainte de vacanța de vară. 3. Propuneri viitoare Comisia își va finaliza în următoarele luni întregul program de reformă financiară articulat în jurul a patru mari principii: transparență sporită, supraveghere și un control al aplicării eficace (în acest domeniu fiind deja realizate o serie de progrese substanțiale, după cum s-a menționat anterior), rezistență și stabilitate financiară ameliorate și, în sfârșit, responsabilitate sporită și o mai bună protecție a consumatorilor. Principiile sunt intrinsec legate între ele, iar atingerea obiectivelor fundamentale ale reformelor va fi posibilă numai dacă aceste mari principii sunt abordate simultan într-o manieră coerentă. O mare parte a propunerilor menționate în continuare respectă obiective relevante din punctul de vedere al mai multora dintre principiile respective. Ansamblul măsurilor prevăzute, inclusiv estimarea datelor cheie de adoptare a acestora, sunt enumerate în anexa 1. 1. Transparență sporită Transparența este indispensabilă pentru buna funcționare a piețelor, precum și pentru încrederea reciprocă între participanții la piață. Lipsa transparenței în cazul anumitor tranzacții, produse sau participanți la piață a constituit unul dintre factorii care au contribuit la criza recentă. Prin urmare, creșterea transparenței este unul din obiectivele fundamentale ale reformei financiare a UE. Punerea la dispoziția supraveghetorilor, comunității investitorilor și publicului larg a unor informații adecvate și fiabile despre modul de funcționare a piețelor financiare și despre interdependența dintre diverși actori constituie o modalitate importantă de promovare a unui sistem financiar mai stabil și mai solid, mai puțin înclinat spre abordarea pe termen scurt, asumarea unor riscuri excesive și comportamentele prociclice. Un prim Regulament privind agențiile de rating de credit [9] a fost adoptat în 2009 pentru a oferi o soluție pentru principalele slăbiciuni ale activităților agențiilor de rating de credit. Atât autoritățile de reglementare, cât și agențiile de rating de credit pregătesc implementarea acestor norme pentru 7 septembrie 2010. Regulamentul a introdus înregistrarea obligatorie a tuturor agențiilor de rating de credit care își desfășoară activitatea în UE și a instituit o serie de cerințe riguroase pentru a se garanta aplicarea unor standarde adecvate de supraveghere și de reglementare, în scopul evitării conflictelor de interese. În prezent, se conturează din ce în ce mai precis, atât în Europa, cât și la nivel mondial, impresia că deficiențele actualelor procese de rating, scoase la lumină de criză, nu au fost încă soluționate pe deplin. Lipsa concurenței în sectorul ratingului este deosebit de îngrijorătoare. Fără a privilegia o opțiune anume în acest stadiu, Comisia este în curs de a examina soluții structurale, printre care crearea unei agenții europene independente de rating de credit sau implicarea mai puternică a entităților publice independente în acordarea ratingurilor. Trebuie acordată o atenție deosebită datoriei suverane pentru a se garanta că metodele utilizate sunt adecvate. Absența diligenței necesare a băncilor și a altor instituții financiare, precum și a criteriilor alternative de referință în vederea evaluării fiabilității investițiilor necesită, de asemenea, o atenție particulară. Structura actuală de reglementare, în care ratingurile de credite fac parte din domeniul de aplicare al legislației financiare, necesită o revizuire aprofundată. Comisia își va prezenta în septembrie concluziile cu privire la toate aceste subiecte. În cursul verii, Comisia va face o propunere legislativă în vederea ameliorării funcționării piețelor instrumentelor financiare derivate . Aceasta va contribui la sporirea transparenței pe o piață importantă, dar care este în momentul de față foarte opacă. Propunerea va consolida infrastructura UE a piețelor financiare, va promova standardizarea contractelor pentru instrumentele financiare derivate și va dezvolta un sistem central de compensare asociat acestor contracte în scopul reducerii substanțiale a riscurilor. Ea va asigura tuturor autorităților europene de supraveghere accesul la informațiile înregistrate în depozitele de date referitoare la diverse tipuri de tranzacții. În plus, Comisia va propune ameliorări ale Directivei privind piețele instrumentelor financiare (MiFID)[10] în scopul de a consolida transparența pieței pre și post-tranzacționare și de a atrage în locurile de tranzacționare organizate mai multe instrumente financiare derivate. 2. Supraveghere și un control al aplicării eficace Noua arhitectură de supraveghere propusă, menționată anterior, constituie o etapă crucială în calea spre o supraveghere mai bună și mai eficace. Totuși, supravegherea trebuie să fie garantată prin mecanisme eficace de aplicare, incluzând, acolo unde este cazul, sancțiuni în scopul de a promova un comportament responsabil pe piață și pentru a combate, dacă este necesar, speculațiile iresponsabile și excesive. La 2 iunie Comisia a propus revizuirea Regulamentului privind agențiile de rating de credit[11] , în scopul de a introduce supravegherea centralizată la nivelul UE a agențiilor respective, acordând Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe (AEVMP) competențe exclusive în materie de supraveghere a agențiilor de rating de credit înregistrate în UE. În timp ce efectul disuasiv al sancțiunilor reprezintă un aspect important al bunei funcționări a oricărui sector, sancțiunile din sectorul financiar sunt în mare parte nearmonizate, ceea ce conduce la practici divergente între autoritățile naționale de supraveghere. Comisia va aborda această problemă prin revizuirea completă a competențelor existente în materie de sancționare și a aplicării în practică a acestora. Într-o primă etapă, Comisia va prezenta o Comunicare privind sancțiunile din sectorul serviciilor financiare în vederea promovării convergenței sancțiunilor în cadrul activităților de supraveghere. 3. O rezistență și o stabilitate a sectorului financiar ameliorate Ameliorarea rezistenței și stabilității constituie un exercițiu de ansamblu, care presupune instituirea unor măsuri complementare. O mai bună rezistență necesită în primul rând ridicarea standardelor de capital și trebuie însoțită de o consolidare a normelor referitoare la transparență, precum și de o supraveghere mai strictă și un control mai riguros al aplicării. Ea necesită, de asemenea, o ameliorare a comportamentului de risc și a guvernanței corporative la toate nivelurile unei întreprinderi. În sfârșit, este necesară instituirea unui set complet de instrumente de prevenire și de gestionare a crizelor. Ca urmare a lucrărilor intensive ale Consiliului pentru stabilitate financiară, G20 și Comitetului de la Basel, Comisia va propune modificări ale Directivei privind cerințele de capital[12] (CRD IV) pentru a îmbunătăți calitatea și cantitatea capitalului deținut de bănci, a introduce rezerve de capital și a garanta acumularea de capital în perioade favorabile, astfel încât acesta să poată fi utilizat în cazul deteriorării condițiilor economice. Directiva va aborda și recurgerea excesivă la efectul de levier și va introduce un sistem eficace de gestionare a lichidităților. Propunerea legislativă privind instrumentele financiare derivate menționată anterior va contribui, de asemenea, la consolidarea rezistenței, impunând cerințe stricte contrapărților centrale care asigură compensarea instrumentelor derivative extrabursiere. Criza recentă a scos în evidență că este necesar ca prevenirea crizelor să înceapă chiar la nivelul intern al întreprinderilor, că acționarii și managerii trebuie să participe mai activ și mai responsabil la această prevenire și că ea trebuie să se bazeze pe sisteme de control intern mai robuste[13]. În cazul în care alte modalități de apărare au eșuat, trebuie să se poată face apel la un cadru cuprinzător de gestionare a crizelor. În octombrie, Comisia va publica un plan de acțiune privind gestionarea crizelor care va avea drept rezultat elaborarea de propuneri legislative în vederea constituirii unui set complet de instrumente pentru prevenirea și soluționarea situației băncilor falimentare. Astfel, autoritățile publice vor putea soluționa situația instituțiilor financiare falimentare minimizând impactul falimentelor asupra sistemului financiar, limitând consecințele asupra economiei și evitând utilizarea resurselor sectorului public. O comunicare referitoare la opțiunile pentru fondurile de soluționare a situației băncilor neviabile a fost prezentată de Comisie la 26 mai[14]. În sfârșit, Comisia va continua să depună eforturi pentru realizarea convergenței la nivel mondial printr-un un set de standarde contabile internaționale de înaltă calitate, reprezentând unul dintre elementele de bază ale unei stabilități financiare ameliorate. 4. Responsabilitate sporită și o mai bună protecție a consumatorilor O lecție importantă care trebuie reținută din evoluția recentă a piețelor este necesitatea restabilirii încrederii consumatorilor și investitorilor în piețele financiare, prin instituirea unor acțiuni ferme împotriva acelor actori care abuzează de sistem. Cadrul de reglementare trebuie să prevadă măsurile de stimulare adecvate pentru a descuraja comportamentele excesive speculative sau riscante și să se asigure că sectorul serviciilor financiare servește interesele cetățenilor și ale economiei reale. Comisia va propune măsuri corespunzătoare referitoare la vânzarea în lipsă („ short selling ”) și swap-urile pe riscul de credit pe baza concluziilor studiului detaliat pe care l-a lansat, care va oferi o viziune de ansamblu asupra modului de funcționare a piețelor financiare, în special cu privire la datoria suverană. Măsurile se vor referi și la vânzarea în lipsă fără prevalidare („ naked ”). Comisia va propune soluții pentru a pune la dispoziția UE mijloacele de a reacționa în mod coordonat la evenimente cum ar fi acțiunile speculative excesive pe piața swap-urilor pe riscul de credit. Aceste măsuri vor include posibilitatea, pentru autoritățile de reglementare, de a lua măsuri de urgență (care vor fi coordonate de AEVMP). În contextul ameliorării stabilității și integrității pieței, Directiva privind abuzul de piață[15] va fi revizuită pentru a extinde normele sale în afara piețelor reglementate și pentru a include instrumentele financiare derivate în domeniul său de aplicare. O etapă fundamentală în restabilirea încrederii consumatorilor este propunerea, de către Comisie, a revizuirii Directivei privind sistemele de garantare a depozitelor[16] , pe baza raportului solicitat în temeiul respectivei directive, în scopul de a garanta continuarea armonizării normelor pentru asigurarea unei protecții eficace a deponenților în întreaga UE. În paralel, pentru a ameliora protecția investitorilor, va fi revizuită și Directiva privind sistemele de compensare pentru investitori[17] . În sectorul asigurărilor, o Carte albă referitoare la sistemele de compensare a asigurărilor va examina posibilitatea introducerii unor norme europene de protejare a titularilor de polițe de asigurare în cazul falimentului unei societăți de asigurare. Va fi prezentată și o propunere legislativă privind pachetele de produse de investiții cu amănuntul vizând promovarea intereselor consumatorilor în procesul de vânzare. Comisia va propune, de asemenea, modificarea legislației aplicabile funcției de depozitar a OPCVM-urilor , ca reacție la cazul de fraudă Madoff, care a subliniat necesitatea armonizării în continuare a anumitor dispoziții privind nivelul de protecție oferit investitorilor în OPCVM-uri. 4. Concluzii și etapele următoare Finalizarea rapidă a procesului de reformare a serviciilor financiare constituie un pilon cheie al creșterii europene viitoare și un element complementar esențial al consolidării fiscale și al schimbărilor structurale. Până în primăvara următoare Comisia va propune toate elementele necesare pentru o ameliorare fundamentală a modului în care piețele financiare europene sunt reglementate și supravegheate. Implementarea acestor măsuri va fi realizată cu atenție pentru a se evita frânarea creșterii economice, care revine acum în Europa, precum și a efectelor prociclice. Evaluări corespunzătoare ale impactului vor fi realizate în acest sens. Coordonarea cu partenerii internaționali principali ai UE, unii dintre aceștia introducând, la rândul lor, reforme fundamentale, este crucială. Convergența internațională a reglementărilor, inclusiv în ceea ce privește normele contabile, va contribui la ameliorarea încrederii în piețe, în timp ce divergențele pot prejudicia redresarea economică. G20 deține un rol cheie în acest proces. Comisia solicită un angajament politic ferm al Consiliului și al Parlamentului European pentru ca obținerea acordurilor asupra priorităților, programării și finalizării acestor măsuri de reformă să devină o prioritate absolută. Comisia se așteaptă, de asemenea, ca sectorul serviciilor financiare să contribuie în continuare în mod activ și constructiv la formularea reformelor. Ultima propunere legislativă ar trebui să fie adoptată cel târziu la sfârșitul lui 2011, permițând implementarea în legislațiile naționale până la sfârșitul lui 2012. ANEXA 1: LISTA COMPLETă A INIțIATIVELOR PREVăZUTE, INCLUSIV DATELE CHEIE ALE ADOPTăRII DE CăTRE COMISIE șI, ÎN CEEA CE PRIVEșTE PROPUNERILE COMISIEI, ALE ADOPTăRII DE CăTRE CONSILIU șI PARLAMENTUL EUROPEAN Inițiative | Adoptarea de către Comisie | Acord politic | Măsuri propuse care sunt în curs de negociere: | Directiva privind administratorii fondurilor de investiții alternative | Aprilie 2009 | Vara 2010 | A treia revizuire a directivei privind cerințele de capital (CRD3) | Iulie 2009 | Vara 2010 | Pachetul de supraveghere (Comitetul european pentru riscuri sistemice și autoritățile europene de supraveghere) | Septembrie 2009 | Vara 2010 | Comunicare privind fondurile de soluționare a situației băncilor neviabile | Mai 2010 | n/a | Propuneri viitoare: | OPCVM – măsuri privind implementarea | Iunie 2010 | Iunie 2010 | Revizuirea Regulamentului privind agențiile de rating de credit (supravegherea la nivelul european a agențiilor de rating) | Iunie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Cartea verde privind guvernanța corporativă în instituțiile financiare | Iunie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Crearea Grupului utilizatorilor de servicii financiare | Vara 2010 | n/a | Revizuirea Directivei privind sistemele de garantare a depozitelor | Iulie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Cartea albă privind fondurile de garantare a asigurărilor | Iulie 2010 | n/a | Revizuirea Directivei privind sistemele de compensare pentru investitori | Iulie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Instrumente financiare derivate – legislație privind infrastructura pieței | Vara 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Revizuirea Directivei privind conglomeratele financiare | Vara 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | A doua Directivă „Omnibus” de modificare a legislației sectoriale în vederea alinierii sale la propunerile în materie de supraveghere | Vara 2010 | Până la sfârșitul lui 2010 | Directiva privind certitudinea juridică a deținerii de valori mobiliare și a tranzacționării acestora | Septembrie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Regulamentul privind SEPA (zona unică de plăți în euro) de stabilire a unui termen pentru tranziția la SEPA | Septembrie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Comunicarea privind cadrul de gestionare a crizelor | Octombrie 2010 | n/a | Măsuri referitoare la vânzarea în lipsă și swap-urile pe riscul de credit | Octombrie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Inițiativa privind accesul la serviciile bancare de bază | Octombrie/noiembrie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Comunicare privind sancțiunile din sectorul serviciilor financiare | Decembrie 2010 | n/a | Revizuirea Directivei privind cerințele de capital (CRD4) | Decembrie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Revizuirea Directivei privind abuzul de piață (valori mobiliare) | Decembrie 2010 | Până la sfârșitul lui 2011 | Revizuirea Directivei privind piețele instrumentelor financiare | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | OPCVM – funcția de depozitar | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | Măsuri de punere în aplicare a Directivei Solvabilitate II privind cerințele de capital pentru întreprinderile de asigurare | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | Propuneri legislative privind pachetele de produse de investiții cu amănuntul | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | Propunere legislativă privind gestionarea crizelor (inclusiv fondurile de soluționare a situației băncilor neviabile) | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | Revizuirea Directivei privind intermedierea de asigurări | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | Modificări suplimentare ale Regulamentului privind agențiile de rating de credit | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | Legislație privind guvernanța corporativă | Primăvara 2011 | Până la sfârșitul lui 2011 | Anexa 2: Măsuri propuse/adoptate până în momentul de față Inițiativa | Adoptarea de către Comisie | Situație | Directiva Solvabilitate II (cerințe de capital pentru întreprinderile de asigurare) | Iulie 2007 | Adoptată în decembrie 2009 | Modificarea Directivei privind caracterul definitiv al decontării și a Directivei privind contractele de garanție financiară (valori mobiliare) | Aprilie 2008 | Adoptată în mai 2009 | Reformarea Directivei OPCVM | Iulie 2008 | Adoptată în iulie 2009 | A doua revizuire a Directivei privind cerințele de capital pentru bănci – modificări legate de normele privind securitizarea, limitele aplicabile riscurilor ridicate, colegiile de supraveghere, gestionarea riscului de lichiditate și calitatea capitalului. | Octombrie 2008 | Adoptată în mai 2009 | Modificarea Directivei privind sistemele de garantare a depozitelor | Octombrie 2008 | Adoptată în martie 2009 | Regulamentul privind agențiile de rating de credit | Octombrie 2008 | Adoptat în septembrie 2009 | Comunicarea privind principiile de remunerare | Aprilie 2009 | A se vedea anexa 2 pentru etapele următoare | Cunoștințe financiare – noi module ale programului de formare online Dolceta | n/a | Lansarea în aprilie 2010 | Comunicarea privind pachetele de produse de investiții cu amănuntul (PRIPS) | Aprilie 2009 | Urmează propunerile legislative | Directiva privind administratorii fondurilor de investiții alternative | Aprilie 2009 | Procedura de codecizie este în curs de desfășurare | A treia revizuire a Directivei privind cerințele de capital pentru bănci – cerințe de capital pentru portofoliul de tranzacționare și pentru resecuritizări, informarea referitoare la expunerile din securitizare, politici de remunerare. | Iulie 2009 | Procedura de codecizie este în curs de desfășurare | Pachetul de supraveghere (Comitetul european pentru riscuri sistemice și autoritățile europene de supraveghere) | Septembrie 2009 | Procedura de codecizie este în curs de desfășurare | Modificarea Directivei privind prospectul (valori mobiliare) | Septembrie 2009 | Procedura de codecizie este în curs de desfășurare | Comunicarea privind gestionarea crizelor din sectorul bancar | Octombrie 2009 | Urmează o nouă comunicare în toamna anului 2010 și o propunere legislativă în primăvara anului 2011 | Comunicarea privind instrumentele financiare derivate | Iulie și octombrie 2009 | Urmează propunerea legislativă | [1] Directiva 1994/19/CE modificată prin Directiva 2009/14/CE. [2] Directiva 2006/48/CE. [3] Regulamentul 1060/2009, JO L 302, 17.11.2009, p.1. [4] COM(2009) 3159 și C(2009) 3177, ambele din 30.4.2009. [5] COM(2009) 499 final, 23.9.2009. [6] Autoritatea bancară europeană - COM(2009)501 final, Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale - COM(2009) 502 final, Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe - COM(2009)503 final, toate din 23.9.2009. [7] COM(2009) 207 final. [8] COM (2009) 362. [9] Regulamentul 1060/2009, JO L 302, 17.11.2009, p.1. [10] Directiva 2004/39/CE, (JO L 145, 30.4.2004, p. 1), modificată de Directivele 2006/31/CE, 2007/44/CE și 2008/10/CE. [11] Regulamentul 1060/2009, JO L 302, 17.11.2009, p.1. [12] Directiva 2006/48/CE. [13] În acest scop, Comisia adoptă, în același timp cu prezenta comunicare, o Carte verde referitoare la guvernanța corporativă în instituțiile financiare și politicile de remunerare, care lansează o consultare cu privire la o serie largă de chestiuni legate de aceste două subiecte. [14] COM 2010/254. [15] Directiva 2003/6/CE. [16] Directiva 94/19/CE, modificată prin Directiva 2009/14/CE. [17] Directiva 1997/9/CE.