This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document C2007/020/62
Case F-143/06: Action brought on 18 December 2006 — Continolo v Commission
Lieta F-143/06: Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Continolo pret Komisiju
Lieta F-143/06: Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Continolo pret Komisiju
OV C 20, 27.1.2007, p. 41–41
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
OV C 20, 27.1.2007, p. 40–40
(BG, RO)
27.1.2007 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 20/41 |
Prasība, kas celta 2006. gada 18. decembrī — Continolo pret Komisiju
(Lieta F-143/06)
(2007/C 20/63)
Tiesvedības valoda — franču
Lietas dalībnieki
Prasītājs: Donato Continolo, Duino (Itālija) (pārstāvji — S. Rodrigues. C. Bernard-Glanz un R. Albelice, advokāti)
Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija
Prasītāja prasījumi:
— |
atcelt Komisijas 2006. gada 3. janvāra lēmumu par prasītāja tiesību uz pensiju koncesiju un likvidēšanu, jo viņa atvaļinājums personisku iemeslu dēļ no 1981. gada 11. jūnija līdz 1983. gada 1. martam dod priekšrocības par vienu gadu 5 mēnešiem un 6 dienām, nevis vienu gadu 8 mēnešiem un 20 dienām; |
— |
atcelt Komisijas 2006. gada 5. septembra lēmumu, ar ko prasītāja sūdzība tika noraidīta; |
— |
norādīt Komisijai uz sekām, kādas ir apstrīdēto lēmumu atcelšanai, it īpaši attiecībā uz saņemtajiem procentiem, kas pašreiz ir noteikti 66,66666 %, ko ir jāpārrēķina, ņemot vērā 1983. gada janvāri un februāri; |
— |
piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
Pamati un galvenie argumenti
Prasītājs, bijušais Komisijas ierēdnis, ir pensijā no 2006. gada 1. janvāra. Ar savu prasību viņš apstrīd Komisijas lēmumu par prasītāja tiesību uz pensiju koncesiju un likvidēšanu, jo šajā lēmumā tiek parādīts, ka viņa atvaļinājuma personiski iemeslu dēļ laikā iegūtās pensijas tiesības, kas viņam tikta pārceltas uz Kopienas pensiju sistēmu, netika pilnībā ņemtas vērā.
Prasītājs norāda, pirmkārt, ka tika pārkāpts tiesiskās paļāvības aizsardzības princips, labas pārvaldības princips un pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses, un, otrkārt, ka pastāvēja acīmredzama kļūda vērtējumā, kā arī tika pārkāpts pienākums norādīt pamatojumu.