This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document C2005/171/52
Case T-175/05: Action brought on 27 April 2005 by Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB and Eka Chemicals AB against the Commission of the European Communities
Lieta T-175/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB un Eka Chemicals AB iesniedza 2005. gada 27. aprīlī
Lieta T-175/05: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB un Eka Chemicals AB iesniedza 2005. gada 27. aprīlī
OV C 171, 9.7.2005, p. 32–32
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
9.7.2005 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 171/32 |
Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Akzo Nobel NV, Akzo Nobel Nederland BV, Akzo Nobel AB, Akzo Nobel Chemicals BV, Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Akzo Nobel Base Chemicals AB un Eka Chemicals AB iesniedza 2005. gada 27. aprīlī
(Lieta T-175/05)
(2005/C 171/52)
tiesvedības valoda — angļu
Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2005. gada 27. aprīlī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Akzo Nobel NV, Arnema [Arnhem] (Nīderlande), Akzo Nobel Nederland BV, Arnema [Arnhem] (Nīderlande), Akzo Nobel AB, Stokholma (Zviedrija), Akzo Nobel Chemicals BV, Amersforta [Amersfoort] (Nīderlande), Akzo Nobel Functional Chemicals BV, Amersforta [Amersfoort] (Nīderlande), Akzo Nobel Base Chemicals AB, Skogāla [Skoghall] (Zviedrija), un Eka Chemicals AB, Bohusa [Bohus] (Zviedrija), kuru pārstāv K. R. A. Svāks [C. R. A. Swaak] un A. Keiko [A. Kayhko], kas norādīja adresi Luksemburgā.
Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:
— |
atbilstoši EKL 230. pantam izskatīt jautājumu par to, cik likumīgs ir galīgais Komisijas lēmums C(2004)4876; |
— |
atcelt atbilstoši EKL 231. pantam Apstrīdēto lēmumu; |
— |
vai, pakārtoti, samazināt sodanaudas apmēru; |
— |
jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
Pamati un galvenie argumenti
Prasītāji apstrīd Komisijas 2005. gada 19. janvāra lēmumu par EKL 81. panta un EEK līguma 53. panta piemērošanu (lieta COMP/E-1/37.773 — MCAA) ar ko konstatēts, ka prasītāji ir bijuši iesaistīti virknē vienošanos un zināmās darbībās saistībā ar cenu noteikšanu, tirgus daļu sadalījumu un noslēgtām vienošanām pret konkurentiem EEK monohloretiķskābes nozarē, un ar ko prasītājiem uzlikta sodanauda.
Savas prasības atbalstam prasītāji norāda uz kļūdu novērtējumā un Regulas Nr.1/2003 (1) 23. panta 2. punkta pārkāpumu, jo Komisija nepareizi par nelikumīgām darbībām ir uzlikusi atbildību arī Akzo Nobel NV, galvenajam Akzo Nobel grupas uzņēmumam, kā arī Akzo Nobe AB. Atbilstoši prasītāju viedoklim, Akzo Nobel nav izšķirošas ietekmes tās meitas uzņēmumu tirdzniecības politikā.
Tālāk prasītāji natzīmē, ka solidāri un attiecībā uz dažiem prasītājiem — Zviedrijas uzņēmumiem monohloretiķskābes nozarē — sodanaudas apmērs pārsniedza 10 % no kopējā apgrozījuma, kā noteikts Regulā Nr. 1/2003.
Tāpat prasītāji apgalvo, ka ir pārkāpts EKL 253. pantā noteiktais pienākums pamatot lēmumu.
Pakārtoti prasītāji norāda, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas kļūda, aprēkinot sodanaudu. Atbilstoši prasītāju viedoklim, Komisija kļūdījās uzņēmumu klasificēšanā, novērtējot pārkāpuma smagumu nolūkā noteikt sodanaudas pamatsummu, pārkāpa samērīguma principu, piemērojot kļūdainu palielināšanas kritēriju, un vienlīdzīgas attieksmes principu, nepareizi piemērojot 1996. gada Saudzības ziņojumu (Leniency Notice) (2).
(1) Padomes 2003. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).
(2) Komisijas ziņojums par samazinātu sodanaudu nepiemērošanu karteļiem (OV C 207, 1996. gada 18. jūlijs, 4. lpp.).