EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52005SA0006
Special report No 6/2005 on the trans-European network for transport (TEN-T) together with the Commission's replies
Īpašais ziņojums Nr. 6/2005 par Eiropas Transporta tīklu (TEN-T) , ar Komisijas atbildēm
Īpašais ziņojums Nr. 6/2005 par Eiropas Transporta tīklu (TEN-T) , ar Komisijas atbildēm
OV C 94, 21.4.2006, p. 1–36
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
21.4.2006 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 94/1 |
ĪPAŠAIS ZIŅOJUMS Nr. 6/2005
par Eiropas Transporta tīklu (TEN-T), ar Komisijas atbildēm
(saskaņā ar EK Līguma 248. panta 4. punkta otro daļu)
(2006/C 94/01)
SATURS
GLOSĀRIJS
I–IV |
KOPSAVILKUMS |
1-6 |
LEVADS |
7-10 |
REVĪZIJAS TVĒRUMS, MĒRĶI UN PIEEJA |
11-79 |
APSVĒRUMI |
11-24 |
TEN-T finansiālā atbalsta piešķiršana |
25-51 |
Tiesiskais regulējums un administratīvās procedūras |
25-29 |
Tiesiskās un normatīvās prasības |
30-43 |
Vērtēšana un atlase |
44-51 |
Projektu uzraudzība |
52-64 |
Organizatoriskā struktūra un darbinieku sadalījums |
65-79 |
ES transporta infrastruktūras finansējuma koordinēšana |
80-91 |
SECINĀJUMI UN IETEIKUMI |
1. PIELIKUMS – TEN-T pārvaldības sistēmas apraksts
TEN-T tiesiskais un politiskais regulējums
TEN-T pieteikumu iesniegšana, vērtēšana un atlase
TEN-T organizatoriskā struktūra
TEN-T budžeta sistēma
2. PIELIKUMS – TEN-T prioritārās asis un projekti
Komisijas atbildes
GLOSĀRIJS
KF |
— |
Kohēzijas fonds |
ĢDREGIO |
— |
Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts |
ĢDTREN |
— |
Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts |
EGNOS |
— |
Eiropas ģeostacionārās navigācijas pārklājuma dienests |
EIB |
— |
Eiropas Investīciju banka |
EIF |
— |
Eiropas Investīciju fonds |
ERAF |
— |
Eiropas Reģionālās attīstības fonds |
FAK |
— |
Finansiālā atbalsta komiteja |
ITS |
— |
Automatizēta transporta sistēma |
MEANS |
— |
Strukturāla rakstura darbību vērtēšanas pasākumi |
MIP |
— |
Provizoriskā daudzgadu programma(-as) |
PMS |
— |
Programmas pārvaldības sistēma |
PP |
— |
Prioritārais projekts(-i) |
PPP |
— |
Valsts un privātā sektora partnerība |
PSR |
— |
Projekta gaitas ziņojums(-i) |
RTD |
— |
Pētniecības, tehnoloģiju attīstības un izstāžu pasākumi |
SF |
— |
Struktūrfonds(-i) |
TEN |
— |
Eiropas tīkls |
TEN-T |
— |
Eiropas Transporta tīkls |
KOPSAVILKUMS
I. |
Kopiena veic ieguldījumus Eiropas tīklu izveidē transporta jomā (TEN-T), lai sekmētu valstu tīklu kohēziju, savstarpēju savienošanu un savietojamību, kā arī piekļuvi šādiem tīkliem visā Eiropas Savienībā. Lai to sasniegtu, Kopiena finansē infrastruktūras projektus un pētījumus par autoceļiem, dzelzceļu, iekšzemes ūdens ceļiem, lidostām, ostām, satelītu navigācijas un satiksmes vadības sistēmām. Budžets 2000.-2006. gada periodam, ko pārvalda Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts (ĢD TREN), ir EUR 4 425 miljoni. |
II. |
Veicot revīziju, Palāta novērtēja, kādā mērā Komisijas pārvaldības sistēma – tostarp tiesiskā regulējuma struktūra un īstenošana, administratīvās procedūras un iekšējās kontroles sistēma – veicināja ekonomisku, efektīvu un rezultatīvu TEN-T īstenošanu. |
III. |
Palāta konstatēja, ka:
|
IV. |
Palāta iesaka Komisijai:
|
IEVADS
1. |
Līdz ar Māstrihtas Līguma stāšanos spēkā 1993. gadā Kopiena kļuva atbildīga par Eiropas tīklu izveidi un attīstību transporta jomā (TEN-T) (2). Lai atbalstītu kopēju interešu projektus, kurus īsteno dalībvalstis un starptautiskas organizācijas, 1990. gadu sākumā Komisija izveidoja īpašus TEN-T pasākumus. Budžeta izdevumi par TEN-T ir palielinājušies no EUR 182 milj. 1993. gadā līdz EUR 661 milj. 2005. gadā. |
2. |
TEN-T mērķis ir sekmēt valstu transporta tīklu savstarpēju savienošanu un savietojamību, kā arī piekļuvi šādiem tīkliem, jo īpaši, ņemot vērā vajadzību sasaistīt salas, nošķirtus un nomaļus reģionus ar centrālajiem reģioniem Kopienā (3). |
3. |
Kopienas izdevumus par TEN-T tieši pārvalda Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts (ĢD TREN) (4). Visaptverošs apraksts par TEN-T pārvaldības dažādiem aspektiem ir sniegts 1. pielikumā. No tiesiskā un normatīvā regulējuma viedokļa, TEN-T darbību regulē:
|
4. |
Kopienas finansiālo atbalstu var sniegt vienā vai vairākos no šādiem pieciem veidiem: pētījumu līdzfinansējums, tiešas dotācijas ieguldījumiem vai darbiem, procentu subsīdijas aizdevumiem, ko izsniegusi Eiropas Investīciju banka (EIB) vai citas finanšu iestādes, iemaksas par garantijām saistībā ar aizdevumiem, ko izsniedzis Eiropas Investīciju fonds (EIF) vai citas finanšu iestādes, dalība riska kapitālā ieguldījumu fondos vai līdzīgās finanšu sabiedrībās. |
5. |
TEN finanšu regula 2000.-2006. gadam paredz kopbudžetu EUR 4 875 mijonu apmērā visiem TEN sektoriem (transports, telekomunikācijas un enerģētikas infrastruktūra), no kuriem lielākais 75 % var piešķirt MIP šajos sektoros (11). Pārējie budžeta līdzekļi vismaz 25 % apmērā ir pieejami projektiem, kas nav MIP. |
6. |
No kopējās līdzekļu summas EUR 4 875 miljonu apmērā Komisija TEN-T piešķīra EUR 4 425 miljonus, no kuriem līdz šim 70 % ir rezervēti MIP, un tos ir paredzēts sadalīt šādi (12): |
— |
EUR 1 551 miljoni (50 %) prioritārajiem projektiem, |
— |
EUR 680 miljoni (22 %) Galileo programmai, |
— |
EUR 815 miljoni tā sauktajām “saskanīgajām projektu grupām”, no kurām:
|
— |
30 miljoni rezervēm (1 %). |
Pārējie TEN-T budžeta līdzekļi (vismaz 25 % apmērā) ir paredzēti projektiem, kas nav iekļauti provizoriskajā daudzgadu programmā.
REVĪZIJAS TVĒRUMS, MĒRĶI UN PIEEJA
7. |
Veicot revīziju, Palāta vērtēja, kādā mērā Komisijas pārvaldības sistēma – tostarp tiesiskā regulējuma, administratīvo procedūru un iekšējās kontroles sistēmas izveide un īstenošana – veicināja TEN-T (13) ekonomisku, efektīvu un rezultatīvu īstenošanu. |
8. |
Revīzijas īpašie mērķi bija pārliecināties, kādā mērā:
Palāta arī pārbaudīja, vai un kādā apmērā Komisija ir veikusi korektīvus pasākumus saistībā ar iepriekšējiem apsvērumiem par TEN-T (14). |
9. |
Palāta pārbaudīja visas procedūras, sākot no priekšlikumu iesniegšanas, ja tādu piemēro, līdz ex-post finanšu revīzijām. Veicot sistēmas analīzi, Palāta sagatavoja visaptverošu Komisijas pārvaldības sistēmas aprakstu un noteica vissvarīgākos iekšējās kontroles mehānismus. Kopumā tika atlasītas 72 TEN-T darbības atbilstības pārbaudes veikšanai saistībā ar iekšējās kontroles mehānismiem, ko īsteno Komisija (15). Lai būtu iespējams izdarīt plašus secinājumus, atlasītais darbību paraugs aptvēra visus transporta veidus (16) ES-15 dalībvalstīs un veido izdevumus vairāk nekā EUR 577 miljonu apmērā. No šīm 72 darbībām pārbaudi uz vietas veica 35 darbībām. |
10. |
Revīzija arī ietvēra TEN-T tiesiskās bāzes un Komisijas pieņemto modeļa finansēšanas lēmumu pābaudi. Turklāt Palāta nosūtīja aptaujas veidlapas kompetentajām valstu ministrijām un veica personāla aptauju par tādiem jautājumiem kā plānošana, projektu ex-ante vērtēšana, atlase, uzraudzība un kontrole. Visbeidzot, sadarbojoties ar Komisiju, Palāta izveidoja projektu datubāzi, kas sniedz statistiskus datus par finansētajām TEN-T darbībām. |
APSVĒRUMI
TEN-T finansiālā atbalsta sadalījums
TEN-T prioritāro projektu lēna izpilde
11. |
TEN-T tīkla pabeigšanas sākotnējais termiņš, proti, 2010. gads, bija noteikts TEN-T politikas pamatnostādnēs, ko pieņēma Padome un Eiropas Parlaments (17). Līdz šim ir pabeigti tikai trīs no 14 prioritārajiem projektiem, kurus pieņēma no 1994. līdz 1996. gadam, taču sagaidāms, ka papildu pieci prioritārie projekti tiks pabeigti noteiktajā termiņā. Pārējo sešu prioritāro projektu gadījumā ir sagaidāms, ka tikai galvenās projektu sadaļas tiks pabeigtas līdz 2010. gadam. Kavējumi jo īpaši pastāv TEN-T projektu pārrobežu sadaļās, jo šīm sadaļām piešķir mazāku prioritāti valsts līmenī, kā arī attiecīgajām dalībvalstīm to saskaņošana prasa lielākas pūles (sk. 15. punktu). Komisija 2003. gadā atzina šos nozīmīgos kavējumus, kas galvenokārt radušies nepietiekama finansējuma dēļ Eiropas un dalībvalstu līmenī, kā arī tādēļ, ka pastāv koordinācijas trūkums starp dažādiem ES, valsts un reģionālo publisko līdzekļu avotiem (18). |
12. |
Pēc ES paplašināšanās 2004. gadā, pārskatot TEN-T politikas pamatnostādnes, Eiropas Parlaments un Padome nolēma papildus pievienot vēl 16 prioritātos projektus (to pabeigšanas termiņš ir no 2008. līdz 2019. gadam, lai gan pastāv grūtības pabeigt eošos prioritāros projektus (sk. 2. pielikumu)) (19). |
Budžeta piešķīrums ir nepietiekami koncentrēts uz pārrobežu sadaļām
13. |
TEN-T vispārīgais mērķis ir nodrošināt valstu tīklu kohēziju, savstarpēju savienojamību un savietojamību, kā arī piekļuvi šādiem tīkliem Eiropas Savienībā (sk. 2. punktu). |
14. |
Analizējot TEN-T budžeta sadalījumu starp ES-15 dalībvalstīm, tika konstatēts, ka ar nelieliem izņēmumiem, katra dalībvalsts saņēma daļu no TEN-T gada budžeta vai nu ar MIP vai ārpus MIP budžeta starpniecību (sk. 1. tabulu). Turklāt katrai dalībvalstij piešķirtā kopbudžeta daļa saglabājās nemainīga (t. i., gada budžeta novirzes nav lielākas par 1 % 9 dalībvalstīm no 15.), un projekti, kas bija iekļauti atlases priekšlikumā un netika paturēti, tika aizvietoti ar citu projektu/citiem projektiem no tās pašas dalībvalsts. To apstiprina ziņojumi, ko sagatavojuši divu dalībvalstu pārstāvji (20) TEN-T programmas komitejā (FAK) Palātas pētījumā, un dokumentāri pierādījumi vienas dalībvalsts gadījumā (21), ka princips “vienlīdzīga daļa” ir svarīgs elements, ko ņem vērā, piešķirot TEN-T budžeta līdzekļus. |
1. tabula
TEN-T budžeta sadalījums 2001.-2003. gadā ES 15 dalībvalstīm
(miljonos EUR) |
||||||||
Dalībvalsts |
Projektiem piešķirtā summa 2001. g. |
% no kopsummas |
Projektiem piešķirtā summa 2002. g. |
% no kopsummas |
Projektiem piešķirtā summa 2003. g. |
% no kopsummas |
Projektiem piešķirtā summa 2001.-2003. g. |
% no kopsummas |
AT |
12,1 |
2,2 |
14,4 |
2,6 |
18,1 |
3,0 |
44,6 |
3,2 |
BE |
18,7 |
3,4 |
15,0 |
2,7 |
15,7 |
2,6 |
49,4 |
2,9 |
DE |
76,0 |
13,9 |
76,2 |
13,5 |
73,1 |
12,0 |
225,3 |
14,2 |
DK |
5,9 |
1,1 |
0,1 |
0,0 |
1,5 |
0,3 |
7,6 |
0,5 |
ES |
23,6 |
4,3 |
23,7 |
4,2 |
31,5 |
5,2 |
78,8 |
4,5 |
ES (22) |
173,4 |
31,8 |
272,7 |
48,4 |
201,2 |
33,1 |
647,2 |
35,3 |
FIN |
13,0 |
2,4 |
11,4 |
2,0 |
13,1 |
2,2 |
37,5 |
2,4 |
FR |
61,4 |
11,3 |
32,4 |
5,7 |
98,7 |
16,0 |
192,4 |
10,2 |
GR |
17,7 |
3,2 |
10,7 |
1,9 |
1,0 |
0,2 |
29,4 |
1,4 |
IRL |
8,0 |
1,5 |
3,0 |
0,5 |
0,0 |
0,0 |
11,0 |
0,9 |
IT |
41,6 |
7,6 |
52,0 |
9,2 |
71,3 |
11,7 |
164,9 |
8,8 |
LU |
1,1 |
0,2 |
0,0 |
0,0 |
0,0 |
0,0 |
1,1 |
0,2 |
NL |
44,0 |
8,1 |
23,0 |
4,1 |
29,8 |
4,9 |
96,8 |
6,0 |
PT |
10,5 |
1,9 |
0,0 |
0,0 |
7,0 |
1,2 |
17,5 |
1,2 |
SE |
13,5 |
2,5 |
8,9 |
1,6 |
14,8 |
2,4 |
37,2 |
2,6 |
UK |
24,8 |
4,5 |
20,0 |
3,5 |
33,3 |
5,5 |
78,1 |
5,5 |
Kopā |
545,4 |
100,0 |
563,4 |
100,0 |
610,1 |
100,0 |
1 718,9 |
100,0 |
15. |
Vairums finansēto TEN-T projektu sadaļu atrodas vienas dalībvalsts teritorijā. No 118 MIP infrastruktūras projektu sadaļām (23) tikai deviņas sadaļas aptvēra vairāk nekā vienu dalībvalsti. Šīs pārrobežu projektu sadaļas saskaras ar vislielākajām problēmām, lai saņemtu valstu finansējumu, un to pārvaldībā pastāv administratīvas un juridiskas grūtības. Turklāt Komisija nav piešķīrusi pietiekamu finansējuma prioritāti šāda veida projektiem. MIP lēmumā patiešām pārrobežu projektiem ir paredzēti tikai 5 % no budžeta līdzekļiem, no kuriem tikai 2 % ir atvēlēti pārrobežu projektiem Kopienā (24) (sk. 6. punktu). Turklāt 70 % no MIP budžeta 2000.-2006. gadam ir atvēlēti pārrobežu projektu deviņām sadaļām, kas jāapgūst 2005. un 2006. gadā, jo īpaši tas attiecas uz dzelzceļa savienojumiem starp Spāniju un Franciju un Austriju un Itāliju. |
16. |
Lai gan projektu sadaļām, kas attiecas uz pārrobežu vai dabiskajiem šķēršļiem, ar TEN finanšu regulu finansējuma robežlielums tika palielināts no 10 % līdz 20 %, kas savlaicīgi izmantojami, sākot ar 2004. gada finansēšanas lēmumiem un turpmāk, tas nav sekmējis finansējuma likmes palielināšanu nevienai pārrobežu sadaļai līdz 2005. gada jūnijam (25). Ja saglabāsies grūtības pabeigt pārrobežu sadaļas dzelzceļa jomā, TEN-T pilnībā neiegūs tā pievienoto vērtību Eiropas līmenī. |
Pārāk fragmentārs budžeta piešķīrums
17. |
TEN-T finansiālais atbalsts nedrīkst pārsniegt 50 % no pētījumu izmaksām un 10 % no infrastruktūras darbu izmaksām (26) ar vispārējo ierobežojumu 10 % apmērā no ieguldījumu kopējām izmaksām, izņemot projektus saistībā ar satelītu pozicionēšanu un navigācijas sistēmām un projektus, kuru darbībai ir pārrobežu raksturs, vai dabiskos šķēršļus, kuru gadījumā subsīdijas var būt līdz 20 % no kopējām ieguldījuma izmaksām. |
18. |
Analizējot 4. punktā minētos intervences veidus, kas izmantoti arī projektiem, kas uzsākti laika posmā no 1995. līdz 2004. gadam (sk. 1. diagrammu), tika konstatēts, ka:
|
19. |
No 1995. līdz 2004. gadam 40 % no īstenotajām TEN-T darbībām attiecas uz darbiem. Lai gan TEN finanšu regula nosaka, ka šāds veids var tikt izmantots tikai “pienācīgi pamatotos gadījumos”, veicot revīziju, tika konstatēts, ka šādi pamatojumi, izmantojot šo atbalsta veidu, tiek ļoti reti sniegti. |
20. |
Pētījumu līdzfinansēšana ir visplašāk izmantotais intervences mehānisms (59 % no darbībām). Pretstatā darbiem pētījumi ir pievilcīgi pat tādām valstīm un reģioniem, kas gūst labumu no citām ES infrastruktūras programmām, piemēram, struktūrfondien un Kohēzijas fondiem (28). Galvenokārt tas notiek tādēļ, ka TEN-T gadījumā pētījumiem ir augsta līdzfinansējuma likme. |
21. |
No 1995. līdz 2004. gadam vidējā finansējuma likme darbiem un pētījumiem bija attiecīgi 3,5 % (salīdzinājumā ar 10 %) un 25,4 % (salīdzinājumā ar 50 %) no kopējām atbilstīgajām izmaksām (29). Šīs vidējās finansējuma likmes ir krietni zemākas par maksimāli pieļaujamo likmi jebkuram atbalsta veidam. Turklāt TEN-T budžets ir sadalīts lielam skaitam darbību, no kurām daudzām nav vajadzīgs TEN-T finansējums, un/vai tās pilnībā neatbilda vertēšanas un atlases kritērijiem (sk. 39. punktu). |
22. |
Iepriekš minētais apsvērums un kavējumi prioritāto projektu izpildē (sk. 11. punktu) norāda uz to, ka TEN-T darbību atlasē finansējumam netiek noteiktas prioritātes, tādējādi samazinot Kopienas finansējuma vēlamo katalizatora efektu (sk. 42. punktu). Turklāt vidēji zemais faktiskais finansējums darbiem izvirza jautājumus par to, vai Komisijas priekšlikums jaunai TEN finanšu regulai, palielinot finansējuma maksimālo robežlielumu, dos vēlamos rezultātus lielāka valsts un privātā finansējuma piesaistē (30). |
Vairāk nekā puse pašreizējā MIP budžeta pārrobežu projektiem vēl nav izlietota
23. |
No 2001. līdz 2004. gadam MIP projektiem kopumā ir atvēlēti EUR 1 926 miljoni, kas ir 63 % no šim nolūkam pieejamajiem budžeta līdzekļiem. Papildu EUR 1 129 miljoni ir pieejami laika posmam no 2005. līdz 2006. gadam. Lai būtu iespējams apgūt pārējos 37 % līdzekļu 2005. un 2006. gadā, Komisijai un dalībvalstīm vajadzēs stingri uzraudzīt MIP projektu izpildi. Politikas pamatnostādņu grozījumos ietvertie pasākumi par to, kā cīnīties ar ievērojamiem projektu termiņu kavējumiem, ir piemēroti ilgtermiņa plāniem (31). Tomēr, lai novērstu termiņu kavējumus īstermiņā, Komisijai stingrāk jāpārbauda projekti, kuri nenorit, kā plānots. Konsultējoties ar dalībvalstīm, jāparedz iespēja vajadzības gadījumā veikt tūlītēju budžeta līdzekļu pārskaitījumu MIP programmā tiem projektiem, kuru izpilde noris saskaņā ar plāniem vai ātrāk par plānoto. |
24. |
Stingrāk jāuzrauga tie projekti, kas attiecas uz “saskanīgu projektu grupu” un kam gandrīz 40 % budžeta līdzekļu vēl nav piešķirti. Tas ir vajadzīgs jo īpaši tādai pārrobežu projektu grupai, kurai 2005. un 2006. gadā vēl jāizlieto 56 % no budžeta līdzekļiem. Tas norāda uz vispārējām grūtībām ar to projektu pārrobežu sadaļu pabeigšanu, kuras ir vai nu prioritāru projektu, vai saskanīgu projektu grupas daļa. |
Tiesiskais regulējums un administratīvās procedūras
Tiesiskās un normatīvās prasības
Finansēšanas lēmumos vēl joprojām ir nepilnības
25. |
Komisijas finansēšanas lēmums ir galvenais juridiskais pamatojums TEN-T finansiālā atbalsta piešķiršanai atsevišķiem projektiem, un tādēļ tajā skaidri jādefinē TEN-T finansiālā atbalsta apjoms, termiņi, veids, budžets un finanšu nosacījumi (sk. 1. pielikumu). Tikai 2002. gadā Komisija sāka konsekventi ziņot par šādiem lēmumiem saņēmējiem, lai gan tas noteikts TEN finanšu regulā (32). Kopš tā laika Komisija ir katru gadu pārskatījusi modeļa finansēšanas lēmumus, kā rezultātā ir izveidots pilnīgāks un skaidrāks juridiskais pamatojums (33). |
26. |
Lai gan Komisija arī ir veikusi pasākumus, lai uzlabotu to darbību aprakstus, uz kurām attiecas finansēšanas lēmumi, nav īstenots Palātas priekšlikums ieviest saistošu modeļa struktūru tehniskajam pielikumam (34). Šāds paraugs liktu saņēmējiem sniegt obligātu informācijas kopumu, ievērojot iepriekš noteikto struktūru un tādējādi sasaistot darbības ar budžetu. Tas sekmētu projekta gaitas uzraudzību un veicinātu efektīvākas un rezultatīvākas finanšu un tehniskās kontroles darbībām, kuras finansē Komisija un dalībvalstis. |
27. |
Finansēšanas lēmumā nav norādīts, vai saņēmējiem jāsniedz tehniska vai finanšu informācija par projekta stāvokli un kādā veidā būtu sniedzama šāda informācija. Tā kā nepastāv šādi ziņošanas standarti (vai piemērotas vadlīnijas), tehniskā un/vai finanšu informācija, kas iesniegta kopā ar katru maksājuma pieprasījumu, ne vienmēr bija pietiekama, lai Komisija varētu:
|
Pētījumu un darbu apjoms nav pietiekami skaidrs
28. |
Veicot revīziju, Palāta konstatēja, ka kļūdas saņēmēju līmenī visbiežāk saistījās ar šādiem TEN-T finansiālā atbalsta aspektiem:
|
29. |
Tā rezultātā Komisija veica pārmaksāja 30 % par celtniecības darbiem no pārbaudītajiem pētījumu darījumiem. Palātas ierosinātās viennozīmīgas apjoma definīcijas gan “pētījumiem” (36), gan “darbiem” (37), lai novērstu kļūdu risku, vēl joprojām jātransponē modeļa finansēšanas lēmumos. |
Vērtēšana un atlase
Sarežģīts pieteikumu iesniegšanas un ex-ante vērtēšanas process
30. |
Pieteikumus TEN-T finansiālajam atbalstam iesniedz ik gadus, piemērojot vai nu MIP vai ārpus MIP procedūru (sk. 1. pielikumu). Lai gan MIP ir daudzgadu programma, tiek veiktas ikgadējās vērtēšanas procedūras, lai piešķirtu līdzekļus MIP projektiem. Līdz ar vienlaicīgi notiekošo ikgadējo ārpus MIP procedūru tas būtiski palielina administratīvo slogu Komisijai un dalībvalstīm un tādējādi samazina vērtēšanas un atlases procesa vispārējo efektivitāti (38). Turklāt, tā kā prioritāte ir piešķirta MIP projektu finansēšanai, ārpus MIP esošiem projektiem pieejamie budžeta līdzekļi ir atkarīgi no MIP procedūras iznākuma, kas nevajadzīgi kavē ārpus MIP projektu atlases gaitu. |
31. |
Administratīvās procedūras pieteikumu iesniegšanai un ex-ante vērtēšanai ir kompleksas. Kopumā Komisija ir izveidojusi dažādus modeļus pieteikumu iesniegšanai un vērtēšanas veidlapām, un tie tiek izmantoti paralēli (39). Palāta konstatēja vairākus gadījumus, kuros administratīvā sarežģītība radīja papildu darbu Komisijas darbiniekiem, būtiski neietekmējot projektu atlases kvalitāti vai Kopienas līdzekļu piešķiršanu. |
32. |
Lai gan Komisija ir spērusi pirmos soļus, lai vienkāršotu administratīvo procesu, 2004. gadā apvienojot sākotnējo un detalizēto pieteikšanos tiem priekšlikumiem, kas neattiecas uz MIP, vēl pastāv iespējas vienkāršot pieteikumu iesniegšanas un vērtēšanas procesu, jo īpaši attiecībā uz MIP. |
Priekšlikumu iesniegšanas termiņš – ne vienmēr ievērots
33. |
Komisija nosaka termiņu, kādā iesniedzami pieteikumi finansiāla atbalsta saņemšanai. Šā termiņa ievērošana nodrošina vienlīdzīgu attieksmi pret projektu iesniedzējiem un dod Komisijas darbiniekiem pietiekami daudz laika, lai izvērtētu priekšlikumus (vai projektu gaitu finansējuma otrā gada gadījumā). |
34. |
Veicot revīziju, tika konstatēts, ka ievērojams skaits pieteikumu finansiālajam atbalstam netika iesniegts termiņā, neskatoties uz to, ka Komisija bija izskaidrojusi un apstiprinājusi noteikumus par pieteikumu savlaicīgu iesniegšanu (40). |
Līdz 2004. gadam vērtēšanas un atlases sākotnējā posmā nav pieejama pilnīga informācija par projektu
35. |
Lai veiktu pienācīgu un caurskatāmu vērtēšanu, ir jānodrošina, ka visa ar projektu saistītā informācija ir pieejama procesa sākumā. Tomēr sākotnējā pieteikuma veidlapās, ko par pamatu pirmajai vērtēšanai izmantoja līdz 2004. gadam, pieteikuma iesniedzējiem nebija jānorāda visa svarīgā informācija, lai gan to paredzēja ar TEN finanšu regulu (41). |
36. |
Tādējādi MIP projektu sākotnējo vērtēšanu un atlasi veica, pamatojoties uz pieteikuma veidlapām, kurās bija norādīta nepilnīga informācija par projektu (sk. 40. punktu). Līdz ar to priekšlikumi neatbilda visiem iesniegšanas nosacījumiem pirms galvenās vērtēšanas posma. MIP gadījumā detalizēta vērtēšana ir jo īpaši svarīga, jo MIP lēmums prioritizē budžetu, pamatojoties uz ko, projektiem tiek turpmāk piešķirts TEN-T finansiālais atbalsts. Piemēram, viens no prioritārajiem projektiem, kuram MIP budžetā bija provizoriski piešķirti EUR 13 miljoni no 2001. līdz 2003. gadam, finansējumu saņēma tikai 2004. gadā (42). Tā kā sākotnējās un detalizētās pieteikuma veidlapas MIP gadījumā nebija apvienotas pirms 2004. gada, šāda nepilnība turpināja pastāvēt līdz tam brīdim. |
37. |
Sākot ar otro finansējuma gadu un arī turpmāk, vērtēšanu galvenokārt veic, pamatojoties uz projekta gaitas ziņojumiem, kurus pārbaudot, tika konstatēts, ka tie šādā nolūkā nesniedz pietiekami daudz informācijas. Analizējot projekta gaitas ziņojumus, kas iesniegti pārbaudītajiem projektiem, tika konstatēts, ka dalībvalstu sniegtā informācija nebija pietiekami precīza, jo īpaši attiecībā uz darba gaitu iepriekšējos periodos. Šāds stāvoklis radies tādēļ, ka pastāvošais modeļa ziņojuma formāts neprasa, lai dalībvalstis norādītu detalizētu informāciju. Rezultātā projektu atlases kvalitāte lielā mērā ir atkarīga no atsevišķu to projektu vadītāju kvalifikācijas, pieredzes un apziņas, kuri vērtē priekšlikumus, kā arī no laika, kas atvēlēts projekta gaitas pienācīgai vērtēšanai, un sadarbības ar dalībvalstīm, kam vajadzības gadījumā jāsniedz papildu informācija. |
Projektu atlasei nav pietiekama pamatojuma
38. |
TEN finanšu regulā ir izklāstīti Kopienas atbalsta piešķiršanas pamatnosacījumi (43) un projektu atlases kritēriji (44). Komisijas izmantotās projektu pieteikumu un vērtēšanas veidlapās nav minēts un nav arī dotas norādes par to, ka tiek pārbaudīta atbilstība šiem nosacījumiem un kritērijiem. Gadījumos, kad ir uzdoti attiecīgie jautājumi projektu vērtēšanas veidlapās, vērtētāju sniegtās atbildes bieži vien aprobežojas ar “jā” vai “nē”, nesniedzot vajadzīgo atbildes pamatojumu. |
39. |
Veicot revīziju, konkrēti tika konstatēts, ka:
|
40. |
Attiecībā uz MIP projektu sākotnējo vērtēšanu revīzijā tika konstatēts, ka vairumam MIP projektu nebija aizpildītas vērtēšanas veidlapas. Veicot šo veidlapu analīzi gadījumos, kad Komisija bija dokumentējusi tās vērtējumu, tika konstatēti tie paši trūkumi un nepilnības, kuras konstatēja ārpus MIP projektu vērtējumiem (proti, atbildes nav sniegtas uz visiem jautājumiem utt.). |
41. |
Tā kā vērtētāji nav snieguši pamatojumus un nepastāv vērtēšanas vadlīnijas vai norādījumi, nav skaidrs, kā notiek pārbaudes par to, vai tiek ievēroti noteiktie kritēriji, un kā Komisijas darbinieki, kuri veic vērtēšanu, nonāk pie galīgā secinājuma par to, vai ir izpildīti nosacījumi vai oficiālās prasības, lai priekšlikums tiktu atlasīts finansējumam. |
42. |
Provizoriskā daudzgadu programma paredz TEN-T finansējuma daudzgadu piešķīrumu. Tomēr TEN finanšu regula nosaka, ka, veicot projektu ikgadējo vērtēšanu un atlasi, finansējums jāprioritizē provizoriskajā daudzgadu programmā (32). Šādā situācijā ir būtiski nodrošināt detalizētu un caurskatāmu vērtēšanu, lai novērtētu apjomu, kādā individuālie projekti atbilst politikas mērķiem atlases kritērijiem, lai iegūtu finansējumu, kas paredzēts TEN-T politikas pamatnostādnēs. Ņemot vērā iepriekš minētās nepilnības un trūkumus vērtēšanā, kā arī vēl nepabeigto projektu uzraudzību, sākot no otrā finansēšanas gada un turpmāk (sk. 44.-50. punktu), ikgadējais MIP budžets ir piešķirts projektu kategorijām (t. i., kopēju interešu projektiem, projektu saskanīgām grupām un Galileo), individuālajiem projektiem, projektu sadaļām un darbībām bez pienācīga tiesību aktos noteikto kritēriju novērtējuma. Palāta uzskata, ka iepriekš minētās nepilnības nelabvēlīgi ietekmēprioritāšu piešķiršanu projektiem MIP programmā. |
Vērtēšanas procesā neizmanto ārējos ekspertus
43. |
Palātas ieteikumu plašāk izmantot ārējos ekspertus vērtēšanas procesā, kas attiecas uz visiem transporta veidiem, Komisija nepildīja, jo to uzskatīja par “slepenu jautājumu konfidencialitātes nolūkos” (50). Jāatzīmē, ka daudzas citas Kopienas programmas, piemēram, Kohēzijas fonds un PTA pamatprogrammas izmanto ārējos ekspertus kā vērtētājus, un šādos gadījumos konfidencialitātes nolūkos vērtētāji paraksta deklarāciju (51). Kā norādīts ITS projektu vērtējumā, ārējo ekspertu izmantošana būtu sekmējusi vērtēšanas un atlases procesa labāku dokumentēšanu un pamatošanu (sk. 38. un 39. punktu). Turklāt eksperti, kas atbalsta projektu vadītājus vērtēšanas laikā, varētu sekmēt laika un izmaksu ziņā efektīvāku vērtēšanu un piešķirt objektivitāti un sniegt ekspertu slēdzienus šim procesam (sk. 56.-58. punktu). Tā ir arī iespēja, kas ir skaidri noteikta ar TEN finanšu regulu, kurā norādīts, ka Komisija var lūgt jebkādu tai vajadzīgo speciālistu padomu, tostarp Eiropas Investīciju bankas atzinumu (52). |
Projektu uzraudzība
TEN-T projektu uzraudzības instrumenti ir nepietiekami
44. |
Lai nodrošinātu to, ka Kopienas atbalsts tiek izmantots efektīvi, Komisija un dalībvalstis, vajadzības gadījumā, sadarbojoties ar EIB vai citām struktūrām, ir līdzatbildīgas par projektu gaitas sistemātisku uzraudzību. Mērķis ir novērtēt veidu, kādā projekti un programmas ir veiktas, un izvērtēt to īstenošanas ietekmi (53). Turklāt projektu uzraudzība ir svarīgs elements to MIP projektu priekšlikumu gadskārtējā vērtēšanā un atlasē, kuri iesniegti finansiālā atbalsta saņemšanai, sākot no otrā gada (sk. 42. punktu). |
45. |
TEN-T projektu uzraudzībā Komisija pārsvarā balstās uz šādiem diviem elementiem:
|
46. |
Kā jau minēts iepriekš, saistībā ar projektu vērtēšanu (sk. 37. punktu) projekta gaitas ziņojumi, kas iesniegti par revidētajiem darījumiem, parādīja, ka sniegtā informācija bieži vien ir nepietiekami detalizēta vai dažkārt tās nav, tādējādi sarežģījot pienācīgu projektu vērtēšanu un atlasi, kā arī negatīvi ietekmējot projektu uzraudzību. To apliecina arī Palātas veiktā ĢD TREN ar projektiem saistīto darbinieku aptauja. |
47. |
Papildus projekta gaitas ziņojumam projektu vadītāji saņem arī tehniskās un finanšu izpildes ziņojumus, kad dalībvalstis vai projektu iniciatori iesniedz izmaksu deklarācijas. Kā jau minēts 27. punktā, tehniskajiem un finanšu ziņojumiem nav modeļa struktūras, kurā noteikta obligātā informācija, ko dalībvalstīm būtu jāsniedz projektu vadītājiem. |
48. |
Infrastruktūras darbus finansējošiem projektiem otrs projektu uzraudzības procesa elements ir pārbaudes uz vietas projekta īstenošanas vietā, kas vairumā gadījumu notiek tikai pirms galīgā maksājuma. Vairumam darbību projektu vadītājs kopā ar finanšu grāmatvedi veic attiecīgās darbības tehnisko un finanšu pārbaudi pēc galīgā maksājuma pieprasījuma iesniegšanas Komisijā un galīgā maksājuma veikšanas (55). |
49. |
Taču Komisija regulāri neveic uzraudzības darbības vai ex-post ietekmes vērtējumus, lai pārbaudītu, vai
|
50. |
Turklāt, kā tas ir arī vērtējumu gadījumā (sk. 43. punktu), veicot uzraudzību, netiek izmantoti ārējie eksperti vai ekspertīze, kas ir pieejama Komisijas pārējos dienestos, citās iestādēs (piemēram, EIB) vai dalībvalstīs. |
Pilnīgi un uzticami TEN-T projektu dati nav viegli pieejami
51. |
Kā to ieteica Palāta savā pārskatā par 2001. un 2002. finanšu gadu, 2003. gada nogalē Komisija integrēja dažādās TEN-T datubāzes centrālā IT sistēmā (57). Lai gan Komisija ir pielikusi zināmas pūles, lai izveidotu lietotāju rokasgrāmatu, apmācītu lietotājus un pievienotu funkcijas, šo IT sistēmu parasti neizmanto projektu vadītāji un tādēļ tajā nav aktuālas un uzticamas informācijas. Palātas veiktā ĢD TREN projektu darbinieku aptauja parādīja, ka projektu vadītāji neizmanto šo sistēmu, jo tā nav ērta lietotājiem un pārāk koncentrējas uz RTD pamatprogramām. Tādējādi Komisija nevar sniegt uzticamu un pilnīgu informāciju tās ziņojumos, neveicot pārāk plašu un laikietilpīgu saskaņošanas darbu ar grāmatvedības informāciju, kas ir pieejama Komisijas centrālajā grāmatvedības sistēmā. |
Organizatoriskā struktūra un darbinieku sadalījums
TEN-T vērtēšanu un uzraudzību kavē pārāk liela darba slodze projektu vadītājiem
52. |
ĢD TREN budžeta un darbinieku sadalījums visām veiktajām darbībām 2004. gadā ir norādīts 2. tabulā. |
2. tabula
Budžeta un darbinieku sadalījums ĢD TREN darbībām 2004. g. Beigās
ĢD TREN darbības – budžets un pilnas slodzes (PS) darbinieki |
||||
Darbība |
Budžets (milj. EUR) |
% no kop-summas |
PS darbinieki |
% no kop-summas |
Iekšzemes, gaisa un jūras transports |
76 |
6 |
167 |
17 |
Eiropas transporta tīkli |
672 |
54 |
55 |
5 |
Eiropas enerģētikas tīkli |
18 |
1 |
6 |
1 |
Parastie un neizsīkstošie enerģijas avoti |
64 |
5 |
108 |
11 |
Kodolenerģētika |
154 |
12 |
281 |
28 |
Zinātniska izpēte saistībā ar enerģētiku un transportu |
235 |
19 |
103 |
10 |
ĢD TREN administratīvais atbalsts |
23 |
2 |
201 |
20 |
ĢD TREN politikas stratēģija un koordinācija |
0 |
0 |
89 |
9 |
Kopā |
1 243 |
100 |
1 009 |
100 |
Avots: Eiropas Komisija, ĢD TREN darbības gada pārskats par 2004. gadu un 2005. gada pārvaldības plāns. |
53. |
Pietiekami personāla resursi ir priekšnosacījums efektīvai un rezultatīvai programmu pārvaldībai. Kopš 2004. gada 459 TEN-T darbības pārvaldīja 18 projektu vadītāji, kas strādāja pilnu darba slodzi, proti, vidēji 26 darbības uz vienu projektu vadītāju, kas strādā pilnu slodzi. Turklāt katra projektu vadītāja faktiskais pārvaldīto darbību skaits būtiski atšķīrās (no 2 līdz 71 darbībai uz vienu projektu vadītāju, kas strādā pilnu slodzi), tādējādi norādot uz nevienmērīgu darbību un personāla sadalījumu TEN-T gadījumā starp tiem direktorātiem (un to iekšienē), kas pārvalda TEN-T. Arī lielais darbību skaits (24 %), kuru pārvalda valstu eksperti, kas ir norīkoti darbam Komisijā tikai īstermiņā, rada bažas par projektu pārvaldības nepārtrauktību. |
54. |
Rezultāti, kas iegūti darbinieku aptaujā, kurā projektu vadītājiem vaicāja par vidējo darba laiku, kas patērēts katrai darbībai, norāda uz to, ka vairums personāla resursu ir atvēlēti tehniskai projektu uzraudzībai (35 %) un priekšlikumu vērtēšanai un atlasei (16 %) (sk. 2. diagrammu). Taču daudz laika vidēji ir prasījis arī atbalsts politikas dokumentu un/vai tiesību aktu priekšlikumu sagatavošanai (11 %), lai gan katrā no četriem darba direktorātiem ir politikas struktūrvienības. |
55. |
Plaša spektra darbībās iesaistīto projektu vadītāju lielā darba slodze nozīmē, ka nepietiekama uzmanība, iespējams, tiek pievērsta tādām galvenajām darbībām kā projektu vērtēšana un uzraudzība, tostarp uz vietas veikto pārbaužu periodiskumam. Ņemot vērā, ka šīs pārbaudes ir būtisks elements projektu uzraudzībā, Palāta uzskata, ka tas nav apmierinoši. |
TEN-T projektu vadītāju kvalifikācija: ierobežotas zināšanas transporta jautājumos
56. |
TEN-T projektu vadītājiem ir nozīmīga loma projektu vērtēšanā, atlasē un uzraudzības procesos. Jo īpaši saistībā ar MIP lēmums turpināt, apturēt vai atcelt projekta finansēšanu lielākoties ir atkarīgs no projekta vadītāja veiktā vērtējuma, kuram parasti atbalstu vai konsultācijas nesniedz ārējie eksperti. Šādos apstākļos ir ļoti svarīgi nodrošināt, lai projektu vadītājiem būtu vajadzīgās tehniskās zināšanas par transporta jautājumiem. |
57. |
Taču, analizējot projektu vadītāju tehniskās zināšanas (58), tika konstatēts, ka mazāk kā pusei no tiem ir akadēmiskais grāds ar transportu saistītās jomās (59). Turklāt ievērojamajam skaitam štata darbinieku nebija profesionālās pieredzes saistībā ar transportu pirms to pieņemšanas darbā TEN-T projektu vadītāju amatā. Salīdzinājumam jāmin, ka 8 no 11 valstu norīkotajiem ekspertiem bija šāda profesionālā pieredze. Lai gan iepriekšējs profesionālās pieredzes trūkums jomā obligāti nenozīmē kompetences trūkumu, pietiekamas tehniskās zināšanas transporta jautājumos ir svarīgas vērtēšanas, atlases un uzraudzības kvalitātei šādiem kompleksiem tehniskiem projektiem. |
58. |
Turklāt šīs nepilnības nav pietiekami novērstas ar mācību pasākumiem. Analizējot 30 projektu vadītājiem (no kuriem 6 bija valstu norīkotie eksperti) organizētās mācības no 2001. līdz 2004. gadam, tika konstatēts, ka 24 no 30 darbiniekiem (tostarp četri valstu norīkotie eksperti) piedalījās vismaz vienā mācību kursā par finanšu un procedūru jautājumiem. Taču tikai 16 darbinieki no 30 (tostarp trīs valstu norīkotie eksperti) piedalījās mācību kursā par transporta jautājumiem (60). Turklāt šo kursu vidējais ilgums bija mazāks par vienu dienu. |
Valsts norīkoto ekspertu izmantošanu ierobežo Komisijas noteikumi
59. |
Vairumā gadījumu TEN-T štata projektu darbinieku ierobežotās tehniskās zināšanas zināmā mērā kompensē valstu norīkoto ekspertu profesionālā pieredze. Norīkoto valstu ekspertu darbības īslaicīgums un tiem piemērojamie Komisijas noteikumi (61) ierobežo viņu ieguldījumu vērtēšanas, atlases un uzraudzības procesā. |
60. |
Lai gan šie noteikumi ir spēkā kopš 2002. gada maija, ĢD TREN bija vajadzīgi gandrīz divi gadi, lai izskaidrotu šo noteikumu praktisko ietekmi valstu norīkotajiem ekspertiem (62). Turklāt, veicot revīziju, tika konstatēts, ka pretēji šiem noteikumiem, daži valstu norīkotie eksperti vada projektus, kuru izcelsme ir šo ekspertu norīkotājvalstī, un viņi ierosina un apstiprina finanšu darījumus. |
61. |
Komisijas noteikumi ir paredzēti, lai izvairītos no jebkāda iespējamā interešu konflikta, taču tie nozīmē, ka valstu norīkotie eksperti var tikai daļēji piedalīties ar projektu vadību saistītās darbībās. Savukārt tas nozīmē papildu darbu Komisijas štata darbiniekiem un mazāk efektīvu resusu iedalījumu. Turklāt valstu norīkotie eksperti uzskata, ka viņu zināšanas neizmanto pilnībā un Komisija neredz viņu darbu. |
TEN-T darbinieku sadalījums un kvalifikācija nav piemērota jaunajiem uzdevumiem
62. |
Lai varētu pārvaldīt TEN-T darbību un ievērojami lielāku projektu skaitu un budžeta daļu, sākot no 2007. gada un turpmāk, ĢD TREN, cik ātri vien iespējams, jāpieņem sava organizatoriskā struktūra, darbinieku sadalījums un kvalifikācijas, lai spētu veikt jaunos uzdevumus. |
63. |
Pašlaik tiek apspriesta TEN-T izpildu aģentūras izveide Komisijā. Saskaņā ar izmaksu un ieguvumu analīzi, ko pasūtījis ĢD TREN, šādas aģentūras izveide varētu sekmēt efektivitāti, galvenokārt nodrošinot to, ka (63):
|
64. |
Tomēr izmaksu un ieguvumu analīzes secinājumi nav precīzi, jo īpaši tādēļ, ka tiek izmantoti pārāk optimistiski parametri un nepareizi atsauces dati, aprēķinot finansiālās sekas. Turklāt lielāko daļu konstatēto efektivitātes ieguvumu būtu iespējams sasniegt, ja ĢD TREN pats pārvaldītu TEN-T. |
ES transporta infrastruktūras finansējuma koordinēšana
Trīs galvenās ES programmas transporta infrastruktūras finansējumam
65. |
Galvenie avoti Kopienas finansējumam Eiropas transporta tīkliem ir TEN-T, struktūrfondi (SF), jo īpaši Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF), un Kohēzijas fonds (KF) (64). Līdzfinansējuma likme individuāliem projektiem ar ERAF starpniecību svārstās no 75 % līdz 85 % (65) no kopējām atbilstīgām izmaksām, kamēr KF sniedz finansējumu līdz 85 % no atbilstīgajiem izdevumiem. Turpretim Kopienas ieguldījums no TEN-T budžeta līnijas ir ierobežots līdz 10 % no kopējām ieguldījuma izmaksām projektam neatkarīgi no izvēlētā intervences veida, izņemot dažus projektus, kur ieguldījums var sasniegt 20 % (sk. 17. punktu). |
Nepilnīgas tiesību normas attiecībā uz finansējumu no dažādiem avotiem
66. |
ERAF tiesiskais regulējums (66) neietver skaidrus noteikumus par tādiem gadījumiem, kad pastāv vienlaicīgs finansējums no SF un citas ES finansējuma programmas. KF gadījumā jautājums par finansējuma pārklāšanos un dublēšanos ir atrunāts 9. pantā Padomes Regulā (EK) Nr. 1164/94, ar ko izveido Kohēzijas fondu (67): “Fonda piešķirtais atbalsts kopā ar citu Kopienas atbalstu kādam projektam nepārsniedz 90 % no kopējiem izdevumiem, kas saistīti ar šo projektu”. Tā kā maksimālā likme tikai KF piešķirtajam atbalstam ir no 80 % līdz 85 % no valsts vai līdzvērtīgiem izdevumiem, citu Kopienas atbalstu, piemēram, TEN-T, var sniegt 5 % līdz 10 % apmērā. |
67. |
TEN finanšu regulas 5.4. pantā ir norādīts, ka “Atbilstoši šai regulai paredzētos finanšu līdzekļus principā nepiešķir projektiem vai to daļām, kas gūst labumu no citiem Kopienas finansējuma avotiem”. Izmantojot vārdu “principā”, regula neizslēdz tādus gadījumus, kad TEN-T līdzfinansējumu nodrošina divi vai vairāki Kopienas finansējuma avoti. TEN finanšu regulā nav sīkāku noteikumu, kas izskaidrotu šādu vairāku finansējuma avotu izmantošanu. |
68. |
Transporta projekta finansēšana no vairākām ES finansējuma programmām ietver risku, ka finansējums vienam un tam pašam projektam vai projekta sadaļai var pārklāties vai dublēties no dažādiem Kopienas finansējuma avotiem. Turklāt šāds risks pastāv arī tad, ja apvienojumā ar finansējumu no TEN-T programmas un:
|
Projektu pieteikuma un vērtēšanas veidlapās izmantotā terminoloģija ir nepietiekami skaidra un konsekventa
69. |
Lai ierobežotu finansējuma pārklāšanās vai dublēšanās risku, ir svarīgi, lai Komisijai būtu precīza un aktuāla informācija par projekta priekšlikumam agrāk, pašlaik vai nākotnē piešķirto finansējumu. Dalībvalstīm ir pienākums norādīt citu Kopienas finansējumu pieteikumos TEN-T programmai, kā arī pieteikumos projektiem, ko finansēs KF, un principā arī finansēšanas plānos, kas iekļauti struktūrfondu plānošanas dokumentos. Tomēr pēdējā minētajā gadījumā Komisijai pieejamā informācija ir ierobežota struktūrfondu decentralizētās pārvaldības dēļ. |
70. |
Palāta, analizējot aizpildītās pieteikuma veidlapas, konstatēja, ka jautājums par finansējumu no dažādiem ES finansējuma avotiem atsevišķās dalībvalstīs ir izprasts dažādi, un tādēļ dažos gadījumos tika sniegta nepareiza vai neprecīza informācija par pārējiem konkrētā TEN-T projekta ES finansējuma avotiem. |
71. |
Detalizētās pieteikuma veidlapās, ko izmanto TEN-T projektu priekšlikumiem, ir jautājums par to, vai ir iesniegts, vai arī tiks iesniegts pieteikums atbalstam no jebkura cita Kopienas finansējuma avota. Šā jautājuma formulējums un tvērums atšķiras ne tikai katrā no veidlapām darbiem un pētījumiem, bet arī gada modeļiem un dažkārt pat šo veidlapu valodu versijās. Piemēram, terminu “projekts” pieteikumā par darbiem Komisijas darbinieki bieži vien interpretē kā īpašu projekta sadaļu, kurai tiek pieprasīts ES finansējums, nevis projektu kopumā. |
72. |
Turklāt TEN-T projektu vērtēšanas veidlapās jautājums “Vai projektam ir vai nav sniegts cits ES finansiālais atbalsts?” Komisijā tiek interpretēts dažādi. Komisija atsaucas tikai uz to sadaļu, kurai pieprasīts finansējums, bet nevis uz projektu kopumā. Tomēr pieteikuma veidlapās šis pats termins ir interpretēts dažādi. |
Vērtēšanā ierobežoti izmantota citu Komisijas dienestu vai EIB ekspertīze
73. |
Lai palīdzētu izvērtēt ERAF un KF priekšlikumus, Komisija noslēdza sadarbības nolīgumu un pamatlīgumu ar EIB. Abu iestāžu kopēji finansētiem projektiem EIB sniedz brīvu pieeju visām tās sagatavotajām tehniskajām un ekonomiskajām analīzēm un secinājumiem gan vērtēšanas, gan uzraudzības posmos. Tādiem projektiem, par kuriem nav iesniegts pieteikums EIB finansējumam, ekspertīzes nolūkā var sazināties ar EIB, lai konsultētos par finansējumam ierosinātā projekta tehnisko un finansiālo aspektu ex-ante vērtēšanu. Turklāt projektu vērtēšanai ĢD REGIO izmanto citus ārējos ekspertus. Tādam nolūkam ir noslēgts daudzgadu pamatlīgums ar konsultantu konsorciju transporta jomā. |
74. |
Kā jau minēts sadaļā par vērtēšanu un atlasi (43. punkts), TEN-T priekšlikumus vērtē galvenokārt Komisijas darbinieki ĢD TREN. Komisijas ĢD REGIO vai EIB piedāvātā ekspertīze netiek izmantota. Šādus resursus jo īpaši varētu izmantot ex-ante pārbaudēs projektiem, kas atrodas tādos reģionos vai dalībvalstīs, kam ir tiesības pretendēt uz ERAF vai KF finansējumu. |
75. |
Turklāt TEN-T projektu vērtēšanā neizmanto vērtēšanas praksi vai struktūrpolitikas programmas, piemēram, MEANS (68), kuru mērķis ir uzlabot infrastruktūras projektu vērtēšanas metodes. |
Nepietiekama informācija, lai veiktu koordinēšanu ar starpdienestu konsultāciju palīdzību
76. |
Starpdienestu konsultācijas demonstrē Komisijas oficiālo pieeju koordinēšanai, ar ko visi Komisijas dienesti, tostap juridiskais dienests, 10 darba dienu laikā sniedz atzinumu (69) par projektu sarakstu, kas ieteikts ES finansējuma piešķiršanai. Ar šīs procedūras starpniecību dažādi Komisijas dienesti, cita starpā, pārbauda, vai pastāv iespēja, ka ES finansējums varētu pārklāties (70). |
77. |
Starpdienestu konsultāciju efektivitāte lielākoties ir atkarīga no katrā Komisijas dienestā pieejamās informācijas kvalitātes un pieejamības. Ņemot vērā ierobežoto laiku, kas pieejams atbildes sniegšanai starpdienestu konsultācijās, attiecīgajai informācijai jābūt precīzai un viegli pieejamai konsultācijām. Tomēr ne Komisijā, ne arī kādā no attiecīgajiem dienestiem nav pieejama neviena datubāze, kurā būtu apkopota informācija par ES finansējumu, kas piešķirts transporta projektiem. Tas jo īpaši attiecas uz ERAF, ko pārvalda ĢD REGIO, kad dalībvalstis var tikai norādīt pasākumus, taču tām nav jāsniedz detalizēta informācija par projektiem saistībā ar dalībvalstu darbības programmām vai papildinājuma programmām, jo šajā posmā projektus neapstiprina. |
78. |
Šāds informācijas trūkums ierobežo starpdienestu sadarbības lietderību. To apliecina atbildes vairākos starpdienestu sadarbības pasākumos, kas uzsākti TEN-T projektiem, par kuriem tika sniegts pozitīvs atzinums, taču ar atrunu, ka nevar izslēgt iespēju par ES finansējuma pārklāšanos. |
Nav pilnībā izmantoti papildu koordinācijas pasākumi
79. |
Papildus starpdienestu sadarbībai pastāv arī citas iespējas, kā uzlabot ES transporta finansējuma koordinēšanu (71), taču šīs alternatīvās iespējas Komisija pilnībā un sistemātiski neizmanto (72). |
SECINĀJUMI UN IETEIKUMI
Jākoncentrē TEN-T finansējums tām projektu sadaļām, kurām Eiropas līmenī ir vislielākā pievienotā vērtība
80. |
Palāta konstatēja, ka TEN-T finansiālais atbalsts ne vienmēr ir piešķirts visefektīvākajā veidā. Prioritāto projektu lēnā izpilde (jo īpaši projektu pārrobežu sadaļu izpilde), liels skaits finansēto darbību un zema vidējā finansējuma apjoma izmantošana nelabvēlīgi ietekmē prioritāšu noteikšanu TEN-T finansējumam (sk. 11.-24. punktu). |
81. |
Komisijai un dalībvalstīm, kuras kopīgi atbild par efektīvu un rezultatīvu budžeta līdzekļu piešķīrumu un projektu izpildi, jāveic šādi pasākumi:
|
Tiesiskais regulējums jāpilnveido un konsekventi jāpiemēro
82. |
Saņēmējiem modeļa finansēšanas lēmums ir galvenais tiesiskais pamats, kas ietver nosacījumus, kuri jāievēro, lai saņemtu TEN-T finansiālo atbalstu. Lai gan veikti vairāki grozījumi, modeļa finansēšanas lēmums vēl joprojām ir jāuzlabo, lai nodrošinātu efektīvu projektu uzraudzību un efektīvu kontroles mehānismu darbību (sk. 25.-29. punktu). |
83. |
Lai izveidotu konsekventu un pilnīgu tiesisko regulējumu, Komisijai:
|
Efektīva, caurskatāmāka un stingrāk piemērota vērtēšanas procedūra
84. |
Lai gan MIP projekti ir daudzgadu projekti, Komisija izveidoja kompleksu ikgadēju administratīvo bāzi, lai vērtētu un atlasītu MIP projektus un tādus projektus, kas nav MIP. Šīs smagās administratīvās procedūras ne vienmēr ir sekmējušas vērtēšanai būtiskās informācijas pilnīgu pieejamību un vērtēšanas procesa pienācīgu dokumentēšanu. Turklāt nepastāv saskanīga un konsekventa Komisijas iztrādāta metodoloģija par to, kā izvērtēt finansējuma pamatnosacījumus un pārbaudīt atbilstību iesniegšanas un vērtēšanas kritērijiem. Tādējādi Komisija vērtēja un atlasīja priekšlikumus ad hoc veidā, un nebija dokumentētu un publiski pieejamu pamatnostādņu (sk. 30.-43. punktu). |
85. |
Lai nodrošinātu laika un izmaksu ziņā efektīvāku, caurskatāmāku un stingri piemērojamu vērtēšanas procesu, Komisijai:
|
Stingrāka projektu uzraudzība
86. |
Informācija par vēl nepabeigtiem projektiem, ko saņēmēji sniedz Komisijai, bieži vien ir pārāk trūcīga, lai projektu vadītāji varētu efektīvi un rezultatīvi uzraudzīt projektu. Jo īpaši jāatzīmē, ka Komisija, veicot uzraudzību, ne vienmēr pārbauda, vai būtiski nosacījumi, piemēram, politikas mērķu izpilde vai vispārējie finansējuma ierobežojumi, projekta laikā tiek ievēroti (sk. 44.-51. punktu). |
87. |
Lai nodrošinātu rūpīgāku un caurskatamāku projektu uzraudzību, Komisijai:
|
Jāpieņem organizatoriskā struktūra un resursi
88. |
Projektu vērtēšanu un uzraudzību apgrūtina to darbinieku lielā darba slodze, kuri Komisijā strādā TEN-T pārvaldībā. Tas, ka nozīmīgam skaitam TEN-T projektu vadītāju nav attiecīgas izglītības un/vai ir nepietiekama profesionālā pieredze specifiskās ar transportu saistītās jomās, netiek pietiekami risināts ar mācību kursu palīdzību. Valsts norīkoto ekspertu piesaiste zināmā mērā kompensē speciālo zināšanu trūkumu, taču, tā kā viņi norīkojumā strādā īslaicīgi un ņemot vērā Komisijas noteikumus, ko piemēro, valsts norīkotajiem ekspertiem, tas ierobežo viņu ieguldījumu vērtēšanas, atlases un uzraudzības procesā (sk. 52.-64. punktu). |
89. |
Ņemot vērā gaidāmo TEN-T budžeta palielinājumu, ir svarīgi nodrošināt, lai Komisija efektīvāk izmantotu personāla resursus. Šādā nolūkā Palāta iesaka Komisijai:
|
Kopienas transporta infrastruktūras finansējuma koordinācija vēl jāpilnveido
90. |
Kopienas finansējuma koordinēšana transporta infrastruktūrai Eiropas Savienībā neļauj Komisijai konstatēt visus gadījumus, kad finansējums pārklājas vai pat dublējas. Galvenais iemesls tāds, ka tiesiskais pamatojums dažādām ES programmām ir neskaidrs attiecībā uz to, vai ir pieļaujama projektu finansēšana no vairākiem avotiem un, ja tā ir iespējama, tad ar kādiem nosacījumiem un kādā mērā (sk. 65.-79. punktu). |
91. |
Lai sekmētu Kopienas transporta infrastruktūras finansējuma koordinēšanu, Komisijai ir ieteicams veikt šādas papildu darbības:
|
Šo ziņojumu Revīzijas palāta pieņēma 2005. gada 15. decembra sēdē Luksemburgā.
Revīzijas palātas vārdā —
priekšsēdētājs
Hubert WEBER
(1) Augsta līmeņa grupas Ziņojums par Eiropas Transporta tīklu, 2003. gada 27. jūnijs, 7. punkts.
(2) EK Līguma 154.-156. pants.
(3) EK Līguma 154. panta 2. punkts.
(4) Pretnostatījumā netiešai, dalītai vai decentralizētai pārvaldībai (piemēram, struktūrfondi).
(5) Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Lēmums Nr. 1692/96/EK par Kopienas pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla izveidei (OV L 228, 9.9.1996., 1. lpp.). Lēmumā grozījumi izdarīti ar 2001. gada 22. maija Lēmumu Nr. 1346/2001/EK (OV L 185, 6.7.2001., 1. lpp.) un 2004. gada 29. aprīļa Lēmumu Nr. 884/2004/EK (OV L 167, 30.4.2004., 1. lpp.).
(6) Padomes 1995. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 2236/95, ar ko paredz vispārējus noteikumus Kopienas finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas komunikāciju tīklu jomā (OV L 228, 23.9.1995., 1. lpp.). Regulā grozījumi izdarīti ar 1999. gada 19. jūlija Regulu (EK) Nr. 1655/1999 (OV L 197, 29.7.1999., 1. lpp.), 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 788/2004 (OV L 138, 30.4.2004., 17. lpp.) un 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 807/2004 (OV L 143, 30.4.2004., 46. lpp.).
(7) Komisijas 2001. gada 19. septembra Lēmuma C(2001) 2654 galīgā redakcija. Lēmumā grozījumi izdarīti ar 2004. gada 26. augusta Lēmumu C(2004) 3242 un 2005. gada 3. februāra Lēmumu C(2005) 213.
(8) Prioritārie projekti, kas ir norādīti Komisijas 2001. gada 19. septembra Lēmuma C(2001) 2654 (galīgā redakcija) 1. pielikumā, ir šādi:
1. |
Ātrvilciens/kombinētais transports ziemeļi–dienvidi; |
2. |
Ātrvilciens Parīze-Brisele-Ķelne-Amsterdama-Londona; |
3. |
Ātrvilciens dienvidu virzienā: Madride-Barselona-Perpiņāna-Monpeljē-Madride-Vitorija-Daksa; |
4. |
Ātrvilciens austrumu virzienā: Parīze-Meca-Strasbūra-Appenweier-(Karlsrūe) ar savienojumiem Meca-Zārbrikene-Manheima un Meca-Luksemburga; |
5. |
Tradicionālais dzelzceļš/kombinētais transports: Betuves līnija Roterdama-Nīderlandes/Vācijas robeža-(Reina/Rūra); |
6. |
Ātrvilciens/kombinētais transports: Francija-Itālija-Liona-Turīna-Milāna-Venēcija-Trieste; |
7. |
Grieķijas autoceļi: Pathe: Rio Antirio, Patras-Atēnas-Saloniki-Promahona (Grieķijas/Bulgārijas robeža) un Via Egnatia: Igoumenitsa-Saloniki-Aleksandropole-Ormenio (Grieķijas/Bulgārijas robeža)-Kipi (Grieķijas/Turcijas robeža); |
8. |
Multimodāls savienojums Portugāle/Spānija ar pārējo Eiropu, attīstot dzelzceļa, autoceļu, jūras un gaisa transporta savienojumus pēc vajadzības trīs galvenajos Ibērijas koridoros: –Galīcija (Lakorunja)/Portugāle (Lisabona)-Irún/Portugāle (Valodalida-Lisabona)–dienvidrietumu koridors (Lisabona/Seviļa); |
9. |
Ziemeļvalstu trijstūris (dzelzceļš/autoceļi); |
10. |
Īrija/Apvienotā Karaliste/Beniluksa autoceļu savienojums; |
11. |
Rietumkrasta galvenā līnija (dzelzceļš). |
Šie trīs prioritārie projekti nav iekļauti 1. pielikumā, jo tie ir jau pabeigti:
— |
Oresundas fiksētais savienojums (pabeigts 2000. gadā), |
— |
dzelzceļa mezgls Korka-Dublina-Belfāsta-Stranraēra (pabeigts 2001. gadā), |
— |
Malpensas lidosta (pabeigts 2001. gadā). |
(9) Četras saskanīgas projektu grupas (sk. I pielikumu Komisijas 2001. gada 19. septembra Lēmumam C(2001) 2654 (galīgā redakcija)):
— |
1-2. grupa: sastrēgumu likvidēšana dzelzceļa tīklā, lai uzlabotu kravu un pasažieru satiksmi, |
— |
3. grupa: pārrobežu projekti Kopienā un pārrobežu projekti ar trešām valstīm, |
— |
4. grupa: automatizētas transporta sistēmas autoceļiem, |
— |
5. grupa: automatizētās transporta sistēmas gaisa satiksmes nozarē. |
(10) Ja saņēmējs ir starptautiska organizācija vai Eiropas Ekonomisko interešu grupa, Komisijas finansējuma lēmumu papildina dotāciju nolīgumi, ko parakstījusi Komisija un saņēmējs. Papildus informācijai, kas norādīta Komisijas finansējuma lēmumā, dotāciju nolīgumā ir sniegts sīkāks projekta darbību apraksts.
(11) 5.a pants Regulā (EK) Nr. 2236/95, kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1655/1999.
(12) I pielikums Komisijas 2001. gada 19. septembra Lēmumam C(2001) 2654, kas grozīts ar Komisijas 2005. gada 3. februāra Lēmumu C(2005) 213 (galīgā redakcija).
(13) Šī revīzija neietver dalībvalstu saistību izpildi, kas attiecas uz projektu vērtēšanu, uzraudzību un finanšu kontroli, kā tas noteikts TEN finanšu regulā (jo īpaši 12. un 15. pants Regulā (EK) Nr. 2236/95, kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 1655/1999, Regulu (EK) Nr. 788/2004 un Regulu (EK) Nr. 807/2004).
(14) Revīzijas palāta, Pārskats par 2001. finanšu gadu (OV C 295, 28.11.2002.), 4.11.-4.36. un 4.74. punkts, Pārskats par 2002. finanšu gadu (OV C 286, 28.11.2003.), 6.22-6.42. un 6.57. punkts un Pārskats par 2003. finanšu gadu (OV C 293, 30.11.2004.), 6.24. punkts.
(15) Tika ņemti vērā 2001. gada decembrī pieņemtie Komisijas 24 iekšējās kontroles standarti, kas jāievēro visiem Komisijas dienestiem, pārvaldot to resursus (sk. Eiropas Komisija, “Iekšējās kontroles standarti Komisijas dienestos” (SEK(2001) 2037, 2001. gada 31. decembris un 2003. gada 26. novembra SEK(2003) 1287, galīgā redakcija)).
(16) Dzelzceļš, autoceļš, iekšzemes ūdensceļš, ostas, lidostas, satelītu navigācija, automatizētas transporta sistēmas autotransportam un dzelzceļam.
(17) Lēmuma Nr. 1692/96/EK 2. panta 1. punkts.
(18) Komisijas paziņojums “Eiropas transporta tīkla attīstīšana. Novatoriski finansējuma risinājumi un elektronisko ceļa nodevu sistēmu savstarpējā izmantojamība”, KOM(2003) 132 galīgā redakcija, 2003. gada 23. aprīlis.
(19) Šie papildu 16 prioritārie projekti ir (sk. Lēmuma Nr. 884/2004/EK III pielikumu):
1. |
Galileo; |
2. |
Kravas dzelzceļa ass Sinesa/Algesirasa-Madride-Parīze; |
3. |
Dzelzceļa ass Parīze-Strasbūra-Štutgarte-Vīne-Bratislava; |
4. |
Iekšzemes ūdens ass Reina/Mūze-Maina-Donava; |
5. |
Ātrvilciena savstarpējā savietojamība Ibērijas pussalā; |
6. |
Fehrman Belt dzelzceļa ass; |
7. |
Jūras autoceļi (Baltijas jūra, Rietumeiropas jūra, Dienvidaustrumeiropas jūra, Dienvidrietumeiropas jūra); |
8. |
Dzelzceļa ass Atēnas-Sofija-Budapešta-Vīne-Prāga-Nirnberga/Drēzdene; |
9. |
Dzelzceļa ass Gdaņska-Varšava-Brno/Bratislava-Vīne; |
10. |
Dzelzceļa ass Liona/Dženova-Bāzele-Duisburga-Roterdama/Antverpene; |
11. |
Automaģistrāļu ass Gdaņska-Brno/Bratislava-Vīne; |
12. |
Dzelzceļa/autoceļu ass Īrija/Apvienotā Karaliste/kontinentālā Eiropa; |
13. |
Rail Baltica ass Varšava-Kauņa-Rīga-Tallina-Helsinki; |
14. |
Eurocaprail Briseles/Briseles-Luksemburgas-Strasbūras dzelzceļa asī; |
15. |
Dzelzceļa ass Jonijas/Adrijas jūras reģiona jauktās transporta sistēmas koridors; |
16. |
Iekšzemes ūdensceļa ass Sēna-Šelta. |
(20) Nīderlande un Zviedrija.
(21) Somija.
(22) ES – tie ir projekti, ko vada starptautiskas organizācijas (piem., ESA, EUROCONTROL).
(23) Izņemot saskanīgo projektu grupas Nr. 4 un Nr. 5, kas ietver automatizēto transporta sistēmu projektus.
(24) Atlikušie 3 % ir paredzēti pārrobežu projektiem ar trešām valstīm un desmit jaunajām ES dalībvalstīm.
(25) Jauns priekšlikums grozīt TEN finanšu regulu, paredzot papildu palielinājumu līdz 50 %, pašlaik tiek apspriests budžeta iestādēs.
(26) Lai gan TEN finanšu regulā nav paredzēts nekāds ierobežojums, Komisija infrastruktūras darbiem piemēro robežlielumu 10 % apmērā.
(27) No 1995. līdz 2004. gadam kopumā 1 143 atbalstītajām darbībām ir piešķirtas tikai 13 procentu subsīdijas aizdevumiem un viens riska kapitāla aizdevums.
(28) No 1995. līdz 2004. gadam, 84 % no piešķirtā budžeta KF valstīm tika izmantoti pētījumiem.
(29) Vidējais piešķirtais finansējums darbiem ir EUR 5,0 miljoni, kamēr vidējais finansējums pētījumiem ir EUR 3,4 miljoni.
(30) No 10 % līdz 15 % un dažos gadījumos līdz 30 % vai pat 50 % (sk. 7. pantu priekšlikumam par Eiropas Parlamenta un Padomes regulu, KOM(2004) 475, 2004. gada 14. jūlija galīgā redakcija).
(31) 19.a panta 4. un 5. punkts Lēmumā Nr. 1692/96/EK, kas grozīts ar Lēmumu Nr. 884/2004/EK.
(32) Regulas (EK) Nr. 2236/95 10. pants.
(33) Pēc šīm redakcijām 2004. gadā izmantotā redakcija tagad skaidrāk norāda katras TEN-T darbības izpildē iesaistītās personas pienākumus. Tā ietver noteiktu sākuma un beigu datumu, pieprasa norādīt saņēmēju budžeta sadalījumu pa darbībām, norāda termiņu ziņojumu iesniegšanai, precizē izmaksu atbilstīgumu un skaidri norāda uz pienākumu informēt sabiedrību par projektu.
(34) Pārskats par 2002. finanšu gadu, 6.37. punkts
(35) Sešos no 10 piemērojamiem gadījumiem galīgā maksājuma pieprasījumi tika iesniegti, nenorādot pieprasīto informāciju par pieejamajiem pētījuma rezultātiem.
(36) Pētījums ir jebkura veida sagatavošanās analīze, izpēte, plāns vai struktūra, kas izstrādāta pirms īstenošanas, ar mērķi noteikt projekta raksturlielumus un pasākumus, kas vajadzīgi, lai attīstītu un īstenotu konkrēta projekta dažādās fāzes, un ir obligāts priekšnosacījums būvatļaujas saņemšanai vai galīgā lēmuma pieņemšanai attiecīgajās iestādēs, pirms tiek uzsākta projekta īstenošana. Pētījumi var ietvert materiāla rakstura pakalpojumus (piemēram, struktūru pārbaudes, ģeoloģiskās izpētes, celtniecības vietas apsekošana un izmēģinājuma urbumu veikšana) ar nosacījumu, ka 1) tie vajadzīgi, lai saņemtu būvatļauju vai lai pieņemtu galīgo lēmumu par to, vai jāuzsāk projekta īstenošana, un 2) tie nerada produktu vispārējai izmantošanai. Pētījuma rezultātā izstrādā aprakstošu vai analītisku dokumentu, kas ietver tehniskos, ekonomiskos, finanšu, juridiskos un vides aizsardzības jautājumus.
(37) Darbi ir jebkura veida pakalpojumi vai piegāde pēc tam, kad uzsākta projekta īstenošana (tostarp sagatavošanās pasākumi, lai būtu iespējams uzsākt projekta īstenošanu), kas ietver konkrētas fiziskas struktūras vai projekta faktisku īstenošanu, izbūvi vai nodošanu ekspluatācijā, kas kalpo vispārējiem mērķiem (un konkrēti precizējams Komisijas lēmumā vai katra attiecīgā projekta līgumā). Visas uzraudzības un/vai pārraudzības darbības, detalizēts tehniskais projekts vai alternatīvu risinājumu izstrāde ir uzskatāma par darbu neatņemamu sastāvdaļu, neatkarīgi no tā, vai to izpilda saņēmējs vai trešā persona. Darbi arī ietver vides ietekmes vērtējumā minēto vides risku mazināšanas pasākumu īstenošanu un/vai fizisku realizāciju.
(38) Sk. 52 un 64. punktu par TEN-T personāla resursiem.
(39) Izmantojamās veidlapas ir atkarīgas no tā, vai projekts ir MIP vai nav MIP projekts, kā arī no tā, vai tas tiek finansēts pirmo vai kārtējo gadu un vai tas attiecas uz pētījumu vai darbiem.
(40) Lai gan noteikumi izskaidroti ĢD TREN procedūru rokasgrāmatā un TEN-T rokasgrāmatā, veicot revīziju, Palāta konstatēja, ka 28 projektiem no 72 projektiem priekšlikumi tika iesniegti līdz 56 dienām pēc termiņa.
(41) Piemēram, izmaksu un ieguvumu analīze, paziņojums par alternatīvu iespēju izskatīšanu valsts un privātam finansējumam, dalībvalsts īstenojamo kontroles pasākumu apraksts, tiešas un netiešas sociāli ekonomiskās sekas, jo īpaši attiecībā uz nodarbinātību, un provizoriskais darbu grafiks, kas aprobežojas ar projekta uzsākšanas un pabeigšanas datuma norādīšanu.
(42) 14. prioritārais projekts – Rietumkrasta galvenās līnijas modernizācija.
(43) TEN finanšu regula izklāsta šādus četrus pamatnosacījumus (sk. Regulas (EK) Nr. 2236/95 5. pantu):
— |
Kopienas atbalstu principā piešķir tikai tad, ja projekta pabeigšanai ir finansiālas dabas šķēršļi, |
— |
Kopienas atbalsts nepārsniedz minimumu, ko uzskata par nepieciešamu projekta uzsākšanai (5. panta 2. punkts), |
— |
neatkarīgi no izvēlētā līdzdalības veida, kopējā Kopienas atbalsta summa atbilstoši šai regulai nepārsniedz 10 % (atsevišķos gadījumos – 20 %) no kopējām ieguldījumu izmaksām (5. panta 3. punkts), |
— |
atbilstoši šai regulai paredzētos finanšu līdzekļus principā nepiešķir projektiem vai to daļām, kas gūst labumu no citiem Kopienas finansējuma avotiem. |
Nav analizēta atbilstība tiem nosacījumiem, kas ir pievienoti pēc tam, kad 2004. gadā pārskatīja TEN-T pamatnostādnes un TEN finanšu regulu, jo ir pāragri novērtēt to piemērošanu.
(44) TEN finanšu regulā minētie kritēriji kopsavilkumā ir šādi (sk. Regulas (EK) Nr. 2236/95 6. pantu:
— |
ieguldījums TEN-T politisko pamatnostādņu mērķu un prioritāšu īstenošanā, |
— |
projekts ir potenciāli ekonomiski dzīvotspējīgs, |
— |
pieteikuma iesniegšanas laikā projekta ienesīgums ir nepietiekams, |
— |
projekta nopietnība, stimulējoša ietekme uz valsts un privātā sektora finansējumu, finanšu paketes drošība, tiešā un netiešā sociāli ekonomiskā ietekme, jo īpaši ietekme uz nodarbinātību un vidi, |
— |
pārrobežu projektiem jāņem vērā dažādo daļu izpildes laiks. |
(45) 12 gadījumos no 72 revidētajiem piemērojamiem gadījumiem.
(46) EGNOS AOC Pre-operational implementation critical design studies. Kopš 1995. gada Komisija ir līdzfinansējusi 11 pētījumus, līdz ar to kopējā piešķirto līdzekļu summa līdz 2004. gadam (EUR 130,4 miljoni) pārsniedz maksimālo robežlielumu par EUR 29,7 miljoniem.
(47) 15 gadījumos no 31 revidētās piemērojamās darbības Komisija nebija novērtējusi visus mērķus.
(48) Šāds gadījums attiecās uz pētījumu vērtēšanu, kad jautājumi par ekonomisko un finansiālo novērtējumu netika atbildēti, lai gan atbildes bija jāsniedz pieteikuma veidlapā.
(49) Par 15 darbībām, kad priekšlikums tika iesniegts pēc termiņa, pozitīva atbilde tika sniegta uz jautājumu par termiņu ievērošanu, iesniedzot priekšlikumus.
(50) Pārskata par 2001. finanšu gadu 4.35. punkts un Komisijas atbilde.
(51) Taču jāatzīmē, ka Finanšu regulas III sadaļa (160. panta 3. punkts) paredz īpašus noteikumus, kas jāpiemēro ekspertu nolīgšanai RTD pamatprogrammās.
(52) Regulas (EK) Nr. 2236/95 9. panta 3. punkts.
(53) Regulas (EK) Nr. 2236/95 15. pants.
(54) Individuālie projekta finansēšanas lēmumi, kuros sīkāk formulēti uzraudzības pienākumi, nosaka, ka dalībvalstīm ik gadus ir Komisijai jāiesniedz projekta gaitas ziņojumi līdz 31. janvārim (sākot no 2004. gada un turpmāk – līdz 31. martam). Komisijas izstrādātajā projekta gaitas ziņojuma paraugā dalībvalstīm uz aptuveni vienas lapas ir jāapraksta izpildītās darbības, projekta izpildes kavēšanās iemesli, kā arī jānorāda, vai saglabājas iepriekš izvirzītie mērķi un vai projekts gūst labumu no kāda cita Kopienas fonda; dalībvalstīm arī jānorāda veiktie maksājumi, jāpievieno attiecīgā informācija, lai pierādītu to, ka ir ievēroti ES tiesību akti, un jāiesniedz izmaksu analīze. Projekta gaitas ziņojumam ir jāpievieno divas tabulas MIP projektu gadījumā, kurās jābūt pārskatam par atvēlētajiem un veiktajiem izdevumiem.
(55) 80 % no lēmumiem slēgti 2004. gadā gadījumos, kad pirms tam veikts komandējums uz norises vietu.
(56) Piemēram, vai sākotnējā izmaksu un ieguvumu analīze, kas veikta projekta vērtēšanas posmā, vēl joprojām ir spēkā un kāda ir bijusi Kopienas intervences faktiskā ietekme uz valsts/privātā sektora finansējumu, nodarbinātību vai vidi.
(57) Programmas pārvaldības sistēma (PMS).
(58) Tika analizēti 13 projektu štata darbinieku un 11 valsts norīkoto ekspertu CV (kuri ir strādājuši ar TEN-T projektiem kopš 2001. gada).
(59) Piemēram, DESS transporta jomā, maģistra grāds transporta un satiksmes plānošanas jomā, inženiera diploms transporta infrastruktūras jomā.
(60) Mācību pasākumu analīzi veica, pamatojoties uz informāciju, kas bija ietverta mācību kartēs un katra darbinieka personiskajā lietā.
(61) Komisijas 2002. gada 30. aprīļa Lēmums C(2002) 1559, kas grozīts ar Komisijas 2003. gada 31. janvāra Lēmumu C(2003) 406 un Komisijas 2004. gada 27. februāra Lēmumu C(2004) 577. Šā lēmuma 6. pantā noteikts, ka norīkotie valsts eksperti “nekādā gadījumā (…) nevar vienpersoniski pārstāvēt Komisiju, uzņemoties saistības (finansiālas vai cita veida) vai veicot sarunas Komisijas vārdā”. Turklāt noteikumi paredz, ka “jāpieliek visas pūles, lai izvairītos no interešu konflikta vai šāda konflikta rašanās saistībā ar valsts norīkotā eksperta pienākumu izpildi Komisijā”. Turklāt 52. pants 2002. gada 25. jūnija Finanšu regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 nosaka, ka “Interešu konflikts ir tad, ja dalībnieka pienākumu objektīvu pildīšanu budžeta izpildē vai iekšējā revidenta pienākumu pildīšanu negatīvi ietekmē iemesli, kas saistīti ar ģimeni, jūtu dzīvi, politisko vai valstisko piederību, mantiskajām vai jebkādām citām interesēm, kas tam ir kopīgas ar labuma saņēmēju”.
(62) Šo noteikumu ietekme ir tāda, ka norīkotais valsts eksperts:
— |
var viens pats doties komandējumā vai piedalīties ārējās sanāksmēs tikai novērotāja statusā vai informācijas iegūšanas nolūkā, izņemot īpašus gadījumus, ko apstiprinājis ģenerāldirektors, |
— |
nevar iesaistīties nevienā procedūras posmā saistībā ar finanšu darījumu apstiprināšanu, kas savukārt nozīmē, ka norīkotais valsts eksperts nevar uzsākt vai pārbaudīt nevienu finanšu darījumu, |
— |
nevar būt vērtēšanas komitejas biedrs un |
— |
nevar būt projektu vadītājs tiem projektiem, ko īsteno valsts norīkotā eksperta pārstāvētā dalībvalsts un organizācija, kas ir viņu norīkojusi. |
(63) Izmaksu un ieguvumu novērtējums par Kopienas veiktā TEN-T finansiālā atbalsta pārvaldības nodošanu trešajām personām, galīgais ziņojums, 2004. gada jūnijs.
(64) KF un ERAF nodrošina lielāko daļu finansējuma transporta projektiem atbilstīgajās dalībvalstīs vai reģionos gan kopējo pieejamo līdzekļu, gan individuālo projektu līdzfinansējuma likmes ziņā. Kopienas ieguldījumi saistībā ar KF un ERAF no 2000. līdz 2003. gadam ir aptuveni no 3,3 līdz 3,5 miljardiem EUR gadā, kamēr TEN-T vidējais gada budžets ir EUR 580 miljoni. Papildus subsīdijām, ko nodrošina šie trīs Kopienas instrumenti, Eiropas Investīciju banka piešķir aizdevumus transporta infrastruktūras finansēšanai.
(65) Struktūrfondu maksimālais ieguldījumu apmērs ir noteikts Padomes Regulas (EK) Nr. 1260/1999 (OV L 161, 26.6.1999., 1. lpp.) 29. panta 3. punktā, nosakot, ka 1. mērķa reģionos tas ir 75 % no kopējām atbilstīgajām izmaksām. Ja šie reģioni atrodas dalībvalstī, uz kuru attiecas Kohēzijas fonds, Kopienas ieguldījums var sasniegt 80 %, bet attālākajiem reģioniem un nomaļām Grieķijas salām tas var būt 85 %. Investējot infrastruktūrā, kas dod ievērojamus tīros ienākumus, 1. mērķa reģioniem finansējums nedrīkst pārsniegt 40 %.
(66) Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 12. jūlija Regula (EK) Nr. 1783/1999 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu (OV L 213, 13.8.1999., 1. lpp.) un Padomes 1999. gada 21. jūnija Regula (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem.
(67) Padomes 1994. gada 16. maija Regula (EK) Nr. 1164/94 par Kohēzijas fonda izveidi (OV L 130, 25.5.1994., 1. lpp.).
(68) Strukturāla rakstura darbību vērtēšanas līdzekļi.
(69) Pozitīvs atzinums (ar komentāriem vai bez tiem), atzinums ar pagaidu piezīmi (piemēram, atzinuma sniegšanai vajadzīga papildu informācija) vai negatīvs atzinums. Atzinuma nesniegšana 10 darba dienu laikā liecina par to, ka atzinums ir pozitīvs. Termiņš atzinuma sniegšanai ir pagarināts līdz 15 darba dienām, ja atzinuma pamatteksts (atskaitot pielikumus) ir garāks par 20 lappusēm.
(70) Tāpat rīkojas KF projektu un ERAF pasākumu gadījumā, taču atšķirība ir tāda, ka starpnodaļu konsultācijas veic divos posmos: saņemot projekta pieteikumu vai darbības programmas projektu un sagatavojot finansējuma lēmumu. Papildu starpnodaļu konsultācijas notiek, ja dalībvalsts kandidē uz finansējumu tā sauktajam liela mēroga projektam (finanšu atbalsts pārsniedz EUR 50 miljonus) darbības programmā.
(71) Piemēram, dalība komitejas vai speciālistu grupas sanāksmēs (piemēram, KF ERAF pasākumu uzraudzības komitejas), TEN-T finansiālā atbalsta komitejas un TEN-T vērtēšanas speciālistu grupas sanāksmēs, kopējas pārbaudes vai ex-post ietekmes vērtējumi, apmaiņa ar attiecīgajiem dokumentiem (piemēram, projektu gaitas ziņojumi) vai neoficiāla saziņa starp Komisijas dažādu dienestu darbiniekiem.
(72) Uzaicinājumi uz komitejas un vērtēšanas sanāksmēm tiek nosūtīti, taču sanāksmes netiek sistemātiski apmeklētas; pārbaudes uz vietas parasti veic neatkarīgi katrs ģenerāldirektorāts un ziņojumi saistībā ar projektiem netiek sistemātiski darīti zināmi pārējiem Komisijas dienestiem (un ja tiek darīti zināmi, tad netiek analizēti); vairumam strukturālo darbību ex-post ietekmes vērtējumus veic ārējie eksperti, taču konstatējumi netiek paziņoti ĢD TREN.
(73) Sk. 17.a pantu Lēmumā Nr. 1692/96/EK, kas grozīts ar Lēmumu Nr. 884/2004/EK.
(74) Sk. EP Transporta un tūrisma komitejas atzinuma projektu Budžeta komitejai par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko nosaka vispārējos noteikumus Kopienas finansiālā atbalsta piešķiršanai Eiropas transporta tīklu un enerģētikas jomā un groza Padomes Regulu (EK) Nr. 2236/95.
(75) Kā jau paredzēts TEN finanšu regulā dažiem projektu veidiem (sk. 5. panta 5. punktu Regulā (EK) Nr. 2236/95, kas grozīta ar Regulu (EK) Nr. 807/2004).
1. PIELIKUMS
TEN-T PĀRVALDĪBAS SISTĒMAS APRAKSTS
TEN-T tiesiskais un politiskais regulējums
TEN-T politikas pamatnostādnes
1. |
Lēmums Nr. 1692/96/EK par Kopienas pamatnostādnēm Eiropas transporta tīkla attīstībai paredz obligātos nosacījumus, kuriem jāatbilst, lai projekts tiktu uzskatīts par kopīgu interešu projektu un varētu pretendēt uz TEN-T atvēlēto finansējumu (1). Kā piemērs pamatnostādnēs ir minēti 14 kopīgu interešu projekti jeb prioritārie projekti, ko pieņēmusi Eiropas Padome Esenē 1994. gadā un Dublinā 1996. gadā. |
2. |
TEN-T projektiem jārealizē mērķi un jāatbilst vienai vai vairākām lēmumā noteiktajām prioritātēm. Tās, cita starpā, attiecas uz ilgtspējīgu mobilitāti, savstarpēju izmantojamību, sastrēgumu likvidēšanu, trūkstošo savienojumu novēršanu, pētījumiem par to, kā pilnveidot struktūru un labāk ieviest tīklu. Projektiem jāietilpst tīkla ģeogrāfiskajā tvērumā vai jāattiecas uz to, kā tas ir norādīts lēmumam pievienotajos plānos, kā arī tiem ir jāatbilst katra transporta veidam noteiktajām specifikācijām un jābūt ekonomiski ilgtspējīgiem un jābūt pamatotiem ar izmaksu un ieguvumu analīzi. |
3. |
Lēmumu grozīja ar Lēmumu Nr. 1346/2001/EK (2), paplašinot tīkla tvērumu līdz iekšzemes ostām, jūras ostām un starpmodālajiem termināļiem, un, kas ir jo īpaši svarīgi, ar Lēmumu Nr. 884/2004/EK (3). Pēdējais grozījums ieviesa šādas galvenās izmaiņas pamatnostādnēs:
|
TEN finanšu regula
4. |
1995. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 2236/95 (5) paredz finansiālo regulējumu un vispārējus noteikumus Kopienas finansiāla atbalsta piešķiršanai Eiropas tīklu jomā transportam, enerģētikai un telekomunikācijām. To grozīja ar Regulu (EK) Nr. 1655/1999 (6), ieviešot provizorisko daudzgadu programmu (MIP) 2001.-2006. gadam, kā arī vēlāk to grozīja ar 2004. gada 21. aprīļa Regulām (EK) Nr. 788/2004 (7) un (EK) Nr. 807/2004 (8). |
5. |
Regulas īstenošanai paredzētie budžeta līdzekļi laika posmam no 2000. līdz 2006. gadam ir EUR 4,6 miljardi. |
6. |
Galvenie šajā regulā paredzētie nosacījumi ir šādi:
|
Provizoriskā daudzgadu programma (MIP)
7. |
Komisijas 2001. gada 19. septembra Lēmums C(2001) 2654 galīgā redakcijā noteica, ka MIP transporta nozarē ietver laika posmu no 2001. līdz 2006. gadam. To skāra budžeta grozījumi 2004. un 2005. gadā (9). MIP lēmuma I pielikumā ir saraksts un provizorisks budžeta sadalījums 14 valsts un privātā sektora partnerības projektiem, kurus apstiprināja Eiropas Padome Esenē 1994. gadā un Dublinā 1996. gadā, un 4 “saskanīgās projektu grupas”. Papildus ir sniegts budžeta sadalījums Galileo projektam. Papildu saraksts ar projektu daļām un posmiem ir parādīts II pielikumā, norādot arī provizorisko ikgadējā budžeta sadalījumu. |
8. |
Paralēli TEN-T programmas īstenošanas efektivitātes uzlabošanai MIP galvenais mērķis ir sniegt valsts un privātā sektora investoriem “juridisku pārliecību, ka Kopienas finansiālais atbalsts turpināsies nākamgad vai turpmākajos gados, ja projekta īstenošana norisināsies, kā plānots” (10). Šai pārliecībai vajadzētu sniegt labākas garantijas projektu iniciātoriem un sekmēt valsts – privātā sektora partnerības risinājumus (11). Vienlaikus MIP jābūt pietiekami elastīgai, lai ņemtu vērā neparedzētus tehniskus, finansiālus, vides vai juridiskus projekta jautājumus, vai nu palielinot, vai samazinot un apturot ikgadējo finansiālo atbalstu, kā norādīts MIP lēmumā. |
9. |
MIP lēmums arī vienkāršoja TEN-T programmas pārvaldību. MIP programmas īstenošanas laikā Finansiālā atbalsta komiteja (FAK) ir tikai jainformē par programmas norisi un pieņemtajiem finansēšanas lēmumiem. Komitejai tādēļ vairs nav jāsniedz atzinums. Turklāt, lai saņemtu Kopienas atbalstu otrajam gadam, detalizētu pieteikuma veidlapu vietā dalībvalstis iesniedz īsus projekta gaitas ziņojumus. |
Komisijas finansēšanas lēmums
10. |
TEN-T projekta sadaļu (vai darbību) īstenošana balstās uz modeļa finansēšanas lēmumu, ko paziņo dalībvalstīm un saņēmējiem. Pašreiz spēkā esošais paraugs finansēšanas lēmumam ietver šādus elementus:
|
11. |
Lēmuma struktūra un saturs ir mainīts ik gadus kopš 2002. gada. |
TEN-T pieteikumu iesniegšana, vērtēšana un atlase
12. |
Projektu vērtēšana un to atlases kārtība un šajā procesā izmantojamās administratīvās veidlapas ir atkarīgas no projekta veida. Pārskats par ĢD TREN izveidotajiem veidlapu standartparaugiem, lai formalizētu TEN-T pieteikumu iesniegšanas un vērtēšanas kārtību, ir sniegts 3. tabulā. 3. tabula Pārskats par veidlapu paraugiem, ko izmanto pieteikumu iesniegšanas un vērtēšanas procedūrā
|
13. |
MIP projektiem, kas uzsākti no 2001. līdz 2003. gadam, sākotnējā vērtēšana notika 2000. gada oktobrī un novembrī, pamatojoties uz sākotnējā pieteikuma veidlapām. Kad projektu iesniedza finansējuma saņemšanai, tā pirmajā gadā bija jāiesniedz detalizēta pieteikuma veidlapa. Kopš 2000. gada Komisija izmanto projektu vērtēšanas veidlapas, lai dokumentētu projektu vērtēšanas rezultātus. Detalizēto pieteikumu veidlapu vērtēšanas rezultātus dokumentē projektu vērtēšanas veidlapā “Jauni projekti”. Šādas vērtēšanas mērķis galvenokārt ir konstatēt, vai detalizētā pieteikuma veidlapā norādītā informācija atbilst informācijai, kas norādīta sākotnējā pieteikuma veidlapā, kura iesniegta 2000. gadā. Attiecībā uz nākamajiem finansējuma gadiem projekta gaitas vērtēšanu veic, pamatojoties uz projekta gaitas ziņojumu. Šādā nolūkā izmanto individuālu projektu vērtēšanas veidlapu, kuras nosaukums ir “Turpinājums”. |
14. |
Saistībā ar tādiem projektiem, kas nav MIP projekti, katra gada beigās vai sākumā ĢD TREN izsludina uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus, aicinot dalībvalstis, organizācijas vai projektu iniciatorus iesniegt priekšlikumus līdz Komisijas norādītajam termiņam, izmantojot sākotnējā pieteikuma veidlapu. Līdz 2004. gadam ārpus MIP priekšlikumu vērtēšanā bija divas kārtas. Sākotnējos pieteikumus Komisija vērtēja, izmantojot modeļa projektu vērtēšanas veidlapu tādiem projektiem, kas nav MIP projekti. Ja Komisija atlasīja projekta priekšlikumu finansējumam, attiecīgajai dalībvalstij bija jāiesniedz detalizēta pieteikuma veidlapa līdz Komisijas noteiktajam termiņam, kas bija pirms FAK sanāksmes, kurā Komisijas priekšlikumi tiek pārrunāti ar dalībvalstu pārstāvjiem. Sākotnējā un detalizētā pieteikuma veidlapas 2004. gada beigās tika apvienotas. Ārpus MIP projektu norisi pārbauda, pamatojoties uz projekta gaitas ziņojumiem, ko iesniedz dalībvalstis, izmantojot paraugu, kas izstrādāts īpaši tādiem projektiem, kuri nav MIP projekti, lai ziņotu par to attīstības gaitu. |
15. |
Tādu projektu vērtēšanas procedūras norise, kuri nav MIP projekti, ir atkarīga no MIP vērtēšanas iznākuma, jo prioritāte ir līdzekļu piešķīrumam MIP budžetā. Praksē tas nozīmē, ka ārpus MIP esošu projektu vērtēšanas komisijas sanāksme var notikt tikai tad, kad ir nolemts, cik daudz līdzekļu no kopējā TEN-T budžeta piešķirs MIP projektiem. Pārējais TEN-T budžets tiek sadalīts atlasītajiem projektu priekšlikumiem, kas ir ārpus MIP. |
16. |
Līdz 2004. gadam katru projekta priekšlikumu vērtēja viens projektu vadītājs: Komisijas pārbaudītājs, kas atbildīgs par vienu vai vairākām dalībvalstīm, vai arī ierēdnis, kas atbildīgs par konkrētu transporta veidu. Lai nodrošinātu objektīvāku vērtēšanu, 2004. gadā nolēma, ka priekšlikumus vērtēs divi projektu vadītāji (14). Individuālo vērtējumu rezultātus pārrunā ekspertu komisijā, kurai tiek iesniegti priekšlikumi no dažādiem direktorātiem un ierosināts priekšlikumu sākotnējais reitings. Visbeidzot TEN-T vērtēšanas komiteja, kuru vada B direktorāts, pieņem projektu priekšlikumam par TEN-T budžeta piešķīrumu un iesniedz to apstiprināšanai ģenerāldirektoram. |
TEN-T organizatoriskā struktūra
17. |
TEN-T programmu centralizēti pāvalda Enerģētikas un Transporta ĢD (ĢD TREN). ĢD TREN darbojas kopš 2000. gada janvāra pēc Enerģētikas ĢD un Transporta ĢD apvienošanas. |
18. |
ĢD TREN amata vietu skaits (štata un ārštata, tostarp vakantās amata vietas) ir ievērojami palielināts no 654 amata vietām 2001. gadā līdz 1 046 amata vietām 2005. gada sākumā. |
19. |
Papildus TEN-T, ĢD TREN īsteno arī šādas galvenās darbības: Eiropas transporta tīkli enerģētikai, iekšzemes, gaisa un jūras transports, tradicionālie un atjaunojamie enerģijas resursi, kodolenerģija, drošība, RTD pamatprogrammas darbības saistībā ar enerģētiku un transportu un politikas stratēģiju un koordinēšanu ĢD TREN. |
20. |
Četri no desmit ĢD TREN direktorātiem ir iesaistīti TEN-T programmā: B direktorāts “Eiropas transporta tīkli enerģētikai un transportam”, E direktorāts “Iekšzemes transports”, F direktorāts “Gaisa transports” un G direktorāts “Jūras un upju transports; transporta dažādība”. |
21. |
Pašlaik septiņas struktūrvienības nodarbojas ar TEN-T projektu vadību; B3 struktūvienība “TEN projektu vadība”, B4 struktūvienība “TEN projektu vērtēšana un finanšu pārvaldība” (izveidota 2004. gadā), B5 struktūvienība “Satelītu navigācijas sistēma (Galileo), automatizēts transports” (iekļauta B direktorātā 2005. gadā), E2 struktūrvienība “Dzelzceļa transports un savietojamība”, F2 struktūvienība “Gaisa satiksmes pārvaldība un lidostas”, G2 struktuvienība “Īsie jūras pārvadājumi, iekšzemes kuģošana un ostas” un G3 struktūrvienība “Jūras ceļi un transporta dažādība”. Turklāt darbinieki no katra direktorāta finanšu apakštruktūrvienībām nodarbojas ar TEN-T projektu vadības finanšu jautājumiem. |
22. |
B3 struktūrvienībai ir vadoša loma TEN-T programmas vertēšanā, atlasē un līdzekļu izlietošanā. Tā cita starpā veic TEN-T FAK sanāksmju sekretariāta funkcijas, koordinē MIP un ārpus MIP budžeta izpildi un atbild par horizontāliem jautājumiem, piemēram, valsts-privātā sektora partnerības projekti un saskaņošana ar citām programmām. |
TEN-T budžeta sistēma
23. |
Budžeta prasības un finansējuma ierobežojumi, kas minēti TEN finanšu regulā un modeļa finansējuma lēmumā, ir šādi:
Kopienas atbalsta kopsumma, neatkarīgi no izvēlētās intervences, nedrīkst pārsniegt 10 % no kopējām ieguldījuma izmaksām, izņemot gadījumus, kad iespējami 20 % tādiem projektiem, kas attiecas uz satelītu pozicionēšanas un navigācijas sistēmām (sākot no 2003. gada 1. janvāra pēc pārskatīšanas). Turklāt izņēmums tiek piemērots ar zināmiem nosacījumiem projektiem, kas ir Eiropas interesēs un uzsākti pirms 2010. gada ar mērķi novērst sastrēgumus un/vai trūkstošos posmus, ja šādi posmi ir pārrobežu vai dabisko šķēršļu zonā (18). |
(1) Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 23. jūlija Lēmums Nr. 1692/96/EK par Kopienas pamatnostādnēm Eiropas Transporta tīkla attīstībai (OV L 228, 9.9.1996., 1. lpp.).
(2) Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Lēmums Nr. 1346/2001/EK (OV L 185, 6.7.2001., 1. lpp.).
(3) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Lēmums Nr. 884/2004/EK (OV L 167, 30.4.2004., 1. lpp.).
(4) Šie 30 prioritārie projekti ietver trīs jau pabeigtus prioritāros projektus, t. i.: Oresundas savienojumu (pabeigts 2000. gadā), Malpensas lidostas projektu (pabeigts 2001. gadā) un tradicionālo dzelzceļa savienojumu Korka-Dublina-Belfāsta-Larne-Stranraēra (pabeigts 2001. gadā).
(5) Padomes 1995. gada 18. septembra Regula (EK) Nr. 2236/95 (OV L 228, 23.9.1995., 1. lpp.).
(6) Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 19. jūlija Regula (EK) Nr. 1655/1999 (OV L 197, 29.7.1999., 1. lpp.).
(7) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 788/2004 (OV L 138, 30.4.2004., 17. lpp.).
(8) Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 807/2004 (OV L 143, 30.4.2004., 46. lpp.).
(9) Komisijas 2001. gada 19. septembra Lēmums C(2001) 2654 galīgā redakcijā, grozīts ar 2004. gada 26. augusta Lēmumu C(2004) 3242 un 2005. gada 3. februāra Lēmumu C(2005) 213.
(10) Sk. Komisijas 2001. gada 19. septembra lēmuma apsvērumus.
(11) Dažiem projektiem, piemēram, Nīderlandes ātrvilciena savienojumam un Francijas-Spānijas Perpignan-Figueras līnijai, ir PPP daļa, tomēr šīs daļas līdzfinansējumu nenodrošina ES.
(12) Sākotnējai MIP un MIP pārskatīšanai pastāv atsevišķi paraugi.
(13) Sākotnējā un detalizētā pieteikuma veidlapas tādiem projektiem, kuri nav MIP projekti, 2004. gadā ir apvienotas vienā veidlapā.
(14) Trešais vērtētājs pretrunīgu vērtēšanas rezultātu gadījumā.
(15) TEN finanšu regulas 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts.
(16) Komisijas finansēšanas lēmuma II pielikuma 1.1. punkts “Definīcijas”.
(17) TEN finanšu regulas 4. panta 1. punkta e) apakšpunkts.
(18) TEN finanšu regulas 5. panta 3. punkts.
2. PIELIKUMS
TEN-T PRIORITĀRĀS ASIS UN PROJEKTI
KOMISIJAS ATBILDES
KOPSAVILKUMS
III. |
|
IV. |
|
APSVĒRUMI
11. |
Projektu vadība un to izpildes pakāpe galvenokārt ir dalībvalstu kompetencē, kuras finansē TEN-T projektu ievērojamāko daļu. Šobrīd jau ir pabeigti 3 projekti, līdz 2010. gadam paredzēts pabeigt vēl 5 projektus, kā arī 3 citu projektu galvenās daļas. Koordinācijas problēmas ir ļoti nopietnas, jo jāizveido līdzsvars starp dažādām prioritātēm, kas ne vienmēr sakrīt reģionālajā, valsts un Kopienas līmenī. |
14. |
TEN-T budžets sastāv no Daudzgadu indikatīvās programmas elementiem un citiem elementiem. Daudzgadu indikatīvās programmas budžets, kas veido TEN-T budžeta lielāko daļu, tiek sadalīts prioritāriem projektiem, kurus īsteno visās 15 ES dalībvalstīs. Tā kā katram projektam kopējā summa orientējoši tiek piešķirta programmas sākumā, izmaiņas loģiski ir ierobežotas. Finansējuma, kas nav Daudzgadu indikatīvās programmas budžets, sadalījumam nepieciešams TEN Finansiālās palīdzības komitejas pozitīvs atzinums, šo komiteju veido dalībvalstu pārstāvji. |
15. |
Komisijai jāaplūko projekti, kurus ir ierosinājušas vai par kuriem vienojušās dalībvalstis. Pārrobežu projekti ir tikai viena no astoņām prioritātēm TEN-T pamatnostādnēs, kuras apstiprinājis Eiropas Parlaments un Eiropas Padome. Ņemot vērā Daudzgadu indikatīvās programmas pamatlēmumu, pārrobežu projekti ir iekļauti visās četrās atbilstošajās kopējās ieinteresētības projektu grupās un prioritāro projektu grupā, un nevis tikai GR 3 grupā, ar kuru aprobežojas Revīzijas palātas piezīmes (piemēram, Brennera tunelis, Figueras-Perpignan projekts vai Lionas-Turīnas ceļa posms). Komisija uzsver, ka lielākā daļa pārrobežu projektu atrodas izpētes posmā, un tādēļ tiem šobrīd tiek tērētas mazākas summas. Daudzi no šiem projektiem nākamās Daudzgadu indikatīvās programmas laikā būs ieguldījumu posms un tie, iespējams, saņems lielāku programmas līdzekļu daļu. Turklāt Komisija ir veikusi pasākumus, lai piešķirtu lielāku prioritāti pārrobežu posmiem, tādiem kā Eiropas koordinatoru nozīmēšana un priekšlikums izstrādāt jaunas TEN regulas projektu, lai palielinātu Kopienas finansiālo palīdzību projektu pārrobežu posmiem līdz 50 %. |
16. |
2005. gada un 2006. gada projektiem, kas šķērso robežas vai dabiskus šķēršļus, tiks piemērots paaugstināts finansējuma slieksnis, palielinot to no 10 % līdz 20 %. Daudzgadu indikatīvās programmas budžetā šī paaugstinātā sliekšņa nodrošināšanai ir rezervēti EUR 30 miljoni. |
18. |
Saskaņā ar TEN-Regulas (EK) Nr. 2236/95 18. pantu līdz 2006. gada beigām dalība riska kapitāla finansēšanas sistēmā nedrīkst pārsniegt 1 % no budžeta (piem., EUR 4 875 miljoni). Jaunajā TEN regulas projektā laika posmam no 2007. gada līdz 2013. gadam (KOM(2004) 475) šāda ierobežojuma vairs nav. Kopš 2000. gada Eiropas Investīciju Fonds vairs nesniedz finansējumu TEN infrastruktūrām. Tāpēc šis instruments netika izmantots. Bez tam instruments nebija paredzēts tikai un vienīgi EIF aizdevumu garantēšanai. Kad 2001. gadā tika izteikts priekšlikums veikt grozījumus regulā, Komisija nebija izanalizējusi instrumenta potenciālu un tādēļ nebija ierosinājusi to izslēgt. |
19. |
Eiropas Parlamenta un Eiropas Padomes nodoms bija piemērot šo noteikumu (“darbu finansēšana tikai pienācīgi pamatotos gadījumos”) tikai infrastruktūras projektiem enerģētikas jomā, nevis transporta jomā. Jaunajā TEN regulas projektā šis noteikums ir atcelts. |
21. |
Komisijai ir jāpiešķir ierobežots budžets lielam skaitam piemērotu projektu. Tādēļ ne katrā projektā vienmēr var sasniegt maksimālo finansējuma slieksni. Tomēr nākotnē Komisija līdzekļus koncentrēs 30 prioritāriem projektiem. Attiecībā uz piezīmēm, kas izteiktas Revīzijas palātas teksta pēdējā teikumā, Komisija uzskata, ka, kā izskaidrots 39. punktā, TEN-T finansējums tika pienācīgi pieprasīts un atbilda vērtēšanas un atlases kritērijiem. |
22. |
Kavējumus lielākoties izraisa nepietiekams finansējums Eiropas un dalībvalstu līmenī, nevis prioritāšu trūkums, izvēloties TEN-T pasākumus. Palielinātās finansējuma likmes, kas tiek piedāvātas jaunajā TEN regulā un kas atbilst TEN-T pamatnostādnēm, ko apstiprinājis Eiropas Parlaments un Padome, ļaus Komisijai vismaz Eiropas līmenī risināt šo nepietiekamā finansējuma problēmu un noteikt skaidras prioritātes. Tādējādi noteikumi, lai saņemtu lielāku finansējumu, būs šādi:
|
23. |
Komisija uzsver, ka pārrobežu projekti ir iekļauti visās četrās atbilstošajās kopīgo interešu projektu grupās, un nevis tikai GR 3 grupā, ar kuru aprobežojas Revīzijas palātas piezīmes. Ir pagājušas 2/3 no plānotā Daudzgadu indikatīvās programmas perioda, un Komisija ir nodrošinājusi 2/3 no plānotajām summām. Pasākumi, kuri tiks ieteikti nākamajā pārskatītajā Daudzgadu indikatīvajā programmā, nodrošinās to, lai kopējais programmas budžets tiktu izmantots savlaicīgi. Balstoties uz projektu gaitas ikgadējo novērtējumu, dotācijas tiek pārvietotas, ja virzība ir lēnāka vai ātrāka par gaidīto. |
24. |
Kā minēts 23. punktā, budžeta izmantojums atbilst pagājušajam periodam. Dažiem lieliem 3. grupas projektiem (Daudzgadu indikatīvās programmas lēmuma paskaidrojuma rakstā saukti “pārrobežu projekti”) Komisija pārskatītajā 2004. gada Daudzgadu indikatīvajā programmā bija spiesta samazināt budžetu, ņemot vērā kavējumus projektu īstenošanā. Tādēļ šobrīd ir apgūta tikai puse no šīs grupas budžeta. |
26. |
Komisija uzskata, ka, ņemot vērā projektu daudzveidību, nav lietderīgi ieviest saistošu tehniskā pielikuma struktūras paraugu. Tomēr 2006. gada budžeta apguvei Komisija sniegs projektu īstenotājiem norādījumus par tehnisko aprakstu un izmaksu sadalījumu. To darbību apraksts, uz kurām attiecas lēmumi par finansēšanu, ir uzlabots, jo īpaši 2005. gada versijā. Katra darbība ir jāapraksta un tai ir jāatbilst vienai rindai izmaksu sadalījumā. Pieteikuma veidlapā jau ir dota tehniskā struktūra. Komisija to nostiprinās un saskaņos ar lēmumu un ziņojumu par projekta izpildes gaitu. |
27. |
Sākot ar 2005. gadu finansēšanas lēmuma parauga tekstā iekļauti noteikumi ar sīku tehnisko un finansiālo informāciju, kas saņēmējiem jāsniedz, kā arī finanšu pārskatu paraugi.
|
28. |
|
29. |
Revīzijas palātas piezīmes balstās uz atšķirīgu pētījumu un darbu satura skaidrojumu. Kā minēts 28. punktā, skaidra pētījumu un darbu operacionālā definīcija ir iekļauta jaunās TEN regulas projektā. Taču šī definīcija vēl tiks pārskatīta. |
30. |
Ikgadējais novērtējums ir projektu uzraudzības daļa, kas tiek uzskatīta par būtisku (skat. cita starpā piezīmes 42. un 44. punktā). Turklāt tā sniedz informāciju atbilstošu ikgadējo lēmumu pieņemšanai atkarībā no gada budžeta pieejamības un projekta virzības. Katru gadu sadarbībā ar dalībvalsti tiek veikts katra projekta padziļināts novērtējums. Koriģējošie pasākumi tiek veikti katru gadu, kā arī pārskatot Daudzgadu indikatīvo programmu. Komisija nolēma apvienot, kur tas iespējams, ikgadējos lēmumus par diviem atlikušajiem gadiem 2005.-2006., un, lai samazinātu slodzi, pieņemt tikai vienu lēmumu 2005., vai 2006. gadā. Šāda pieeja ir iespējama attiecībā uz dažiem, bet ne visiem projektiem: attiecīgajam projektam ir jābūt ar augstiem budžeta izpildes rādītājiem attiecībā uz pieņemtajiem lēmumiem. Bez tam jāņem vērā gada budžeta ierobežojumi. Lai nodrošinātu optimālu budžeta izmantošanu, sākot ar 2004. gadu Komisija strādā ar rezerves sarakstu, kas neietilpst Daudzgadu indikatīvajā programmā. Atbilstoši jaunajām Finansu perspektīvām 2007.-2013. gadam, tā plāno ieviest daudzgadu juridiskas saistības par TEN-T projektiem. |
31. |
Kopš 2004. gada Komisija ir samazinājusi veidlapu skaitu, ņemot vērā Kopienas atbalsta daudzpusību. |
32. |
Jauno Finansiālo perspektīvu kontekstā Komisija apsvērs tālāku procesa vienkāršošanu. |
33. |
Daudzgadu indikatīvās programmas projektiem ziņojumi par projekta izpildes gaitu netiek uzskatīti par formālu pieteikumu, jo šie projekti jau tiek īstenoti. Tādēļ ziņojumu par projekta izpildes gaitu iesniegšanas termiņš netika uzskatīts par stingri ievērojamu. No šāda viedokļa pret projektu “iesniedzējiem” nav iespējama vienlīdzīga attieksme tādā pat apmērā kā uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus procedūrā. |
34. |
Augstāk minēto iemeslu dēļ ziņojumu par projekta izpildes gaitu iesniegšanas termiņš netika uzskatīts par stingri ievērojamu. Tomēr kopš 2005. gada Komisija pieprasa stingri ievērot šo termiņu, pat attiecībā uz Daudzgadu indikatīvās programmas projektiem. |
35. |
Veidlapas, uz kurām norāda Revīzijas palāta, tika izmantotas tikai Daudzgadu indikatīvās programmas orientējošai izveidei. Lai lemtu par finansiāla atbalsta piešķiršanu, neviens projekts netika izvēlēts bez pieteicēja sīki izstrādāta pieteikuma. |
36. |
Daudzgadu indikatīvā programma pilnībā tika pārskatīta 2004. gadā, izmantojot sīki izstrādātas pieteikuma veidlapas, kuras dalībvalstis bija iesniegušas izvērtēšanai. Informācijas, kas tika iegūta no sīki izstrādātām pieteikuma formām, izvērtēšanas rezultātā tika pārtraukts 14 projektu sadaļu finansējums un pārskatīts plānotais finansējums lielākajai projektu daļai. Jaunas pieteikuma veidlapas, kas atbildīs jaunās TEN regulas projektam, tiks ieviestas līdz ar jauno Daudzgadu indikatīvo programmu 2007. gadā. Tas apstāklis, ka Rietumu krasta maģistrāle saņēma finansējumu tikai 2004. gadā, parāda, ka ikgadējais novērtēšanas process garantē to, ka projekti tiek finansēti tikai tad, ja ir izpildīti visi būtiskie nosacījumi. |
37. |
Komisija uzskata, ka ziņojuma par projekta izpildes gaitu veidlapā un tās pielikumos ir pieprasīta visa nepieciešamā informācija, lai veiktu gada novērtējumu, balstoties uz kuru tiek piešķirts atbalsts nākamajam gadam. Tādēļ pēdējam Daudzgadu indikatīvās programmas gadam veidlapu nevajadzētu mainīt. Tā kā dalībvalstis ne vienmēr pienācīgi aizpilda ziņojumus par projektu izpildes gaitu, sākot ar 2007. gadu, atskaišu procedūra tiks mainīta. Projekta novērtēšanas pamatnostādnēs būs paredzētas sankcijas gadījumam, ja pilnībā nebūs aizpildītas ziņojuma par projekta izpildes gaitu veidlapas. |
38. |
Sākot ar 2005. gadu, pieteikuma un novērtējuma veidlapas tika pārskatītas un Revīzijas palātas piezīmes ņemtas vērā. |
39. |
|
40. |
Komisija ir veikusi pasākumus, lai nodrošinātu, ka problēma ar nepilnīgi aizpildītām novērtējuma veidlapām Daudzgadu indikatīvās programmas gadījumā vairs nevarētu rasties. |
41. |
Informācija par novērtēšanas kritērijiem ir iekļauta uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus, pieteikuma veidlapā un novērtējuma veidlapā. Turklāt Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāta iekšējā procedūru rokasgrāmatā ir minētas vispārējas pamatnostādnes novērtēšanai. Tomēr tiek gatavotas arī īpašas TEN novērtēšanas pamatnostādnes. |
42. |
Novērtēšanas process ir sarežģīts un sastāv no vairākiem posmiem. Novērtēšanu veic tehniskais eksperts, novērtēšanas komisija, ģenerāldirektors un finansiālās palīdzības komiteja, kurā ir pārstāvētas dalībvalstis. Tas garantē līdzsvarotu prioritāšu noteikšanu augstas kvalitātes projektiem atbilstoši pieejamajam ierobežotajam budžetam, kā to paredz TEN-T pamatnostādnes, kuras apstiprinājis Eiropas Parlaments un Padome. Komisija palielinās savu kontroli pār atbilstības novērtēšanas un atlases procedūrām. |
43. |
Visiem transporta veidiem novērtēšanu tagad veic gan dalībvalsts atbildīgie darbinieki, gan par attiecīgo transporta veidu atbildīgā direktorāta darbinieki. Šī kombinētā pieeja ir palielinājusi novērtēšanas procesa objektivitāti. Kad tas tiek uzskatīts par nepieciešamu, it īpaši gadījumos, kad attiecīgajiem darbiniekiem nav pietiekamu tehnisko zināšanu, tiek izmantoti neatkarīgi eksperti. Kā paskaidrots 73. punktā, sadarbība ar EIB tika pastiprināta, parakstot Saprašanās memorandu 2005. gada 23. jūnijā. 2005. gadā, pārskatot projektu novērtēšanas veidlapu, tika skarta arī novērtēšanas un atlases procesa dokumentācija un pamatojums. |
45. |
Projektu uzraudzībā ir svarīgi arī šādi faktori:
Turklāt 2005. gada 23.jūnijā EIB un Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts parakstīja Saprašanās memorandu. Šis memorands paredz, ka EIB un Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts regulāri savstarpēji informēs un konsultēs viens otru, kā arī organizēs kopīgus seminārus, iesaistot savus attiecīgos dienestus. Par plānotajiem projektiem paredzētas regulāras sanāksmes. EIB arī palīdzēs Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorātam pētījumu un analīžu veikšanā, sniegs tehnisku palīdzību, plānota darba grupu izveidošana, kā arī speciālistu apmaiņa. |
46. |
Komisija atsaucas uz savu atbildi uz piezīmēm no 37. punkta līdz 39. punktam un 45. punktā. Ziņojumi par projekta izpildes gaitu ir tikai viens no novērtēšanas procesa instrumentiem. Komisija uzskata, ka ziņojumos par projekta izpildes gaitu tiek prasīta pareizā informācija, taču, lai uzlabotu dalībvalstu sniegtās informācijas kvalitāti, sākot ar 2007. gadu atskaišu procedūra tiks mainīta. Projekta novērtēšanas pamatnostādnēs būs paredzētas sankcijas gadījumam, ja pilnībā nebūs aizpildītas ziņojuma par projekta izpildes gaitu veidlapas. |
47. |
Sk. atbildi uz 27. punktu: sākot ar 2005. gadu, finansēšanas lēmuma parauga tekstā ir iekļauti noteikumi par to, kāda tehniskā un finansiālā informācija saņēmējiem jāsniedz, kā arī finanšu pārskatu paraugi. Kaut arī iepriekšējos gados finansēšanas lēmumā neietilpa finanšu pārskatu paraugi, tajā bija skaidri noteikts, ka pieteikumos otrajam un trešajam maksājumam jāiekļauj tehniskais un finansiālais progresa ziņojums un izmaksu sadalījums katrai izdevumu kategorijai. Ar šiem elementiem un papildu informāciju, kas tiek sniegta vajadzības gadījumā, Komisija varēja pārbaudīt pasākumu un prasīto summu atbilstību. |
49. |
Komisija regulāri pārrauga projektus, izmantojot ikgadējos ziņojumus par projekta izpildes gaitu, maksājumu tehniskos ziņojumus un finanšu atskaites, apmeklējumus uz vietas, kā arī regulāras tikšanās ar saņēmējiem. Kopš 2005. gada attiecīgajai dalībvalstij ir jāizvērtē katrs finansēšanas lēmums. Šobrīd tiek izstrādātas retrospektīvās ietekmes novērtējuma metodes. Tās sastāvēs no standartizētiem jautājumu sarakstiem projektu novērtēšanai uz vietas, kas ļaus Komisijai iesaistīt neatkarīgus pārraugus paralēli referentu veiktajām vizītēm. Tā kā lielākā daļa no projektiem vēl nav pabeigta, programmas retrospektīvās ietekmes novērtējums vēl nav iespējams. |
50. |
Visiem transporta veidiem novērtēšanu tagad veic gan dalībvalsts atbildīgie darbinieki, gan par attiecīgo transporta veidu atbildīgā direktorāta darbinieki. Šī kombinētā pieeja ir palielinājusi novērtēšanas procesa objektivitāti. Kad tas tiek uzskatīts par nepieciešamu, it īpaši gadījumos, attiecīgo darbinieku īpašās zināšanas nav pietiekamas, tiek izmantoti neatkarīgi eksperti. Bez tam sadarbība ar EIB tika pastiprināta, parakstot Saprašanās memorandu 2005. gada 23. jūnijā. |
51. |
Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāta centrālajā projektu un līgumu vadības sistēmā (PMS) nepieciešams apkopot prasības, kas attiecas uz daudzām lietotāju grupām (tehniskie un finanšu darbinieki, kontrolieri, vadība…). Tāpat tai jāsaskaras ar lielu situāciju dažādību (dotācijas, subsīdijas, valsts iepirkumi, maza un liela mēroga projekti, …). PMS ir pielāgota tā, lai pārvaldītu TEN-T projektus, tomēr šī sistēma nav īpaši izstrādāta tikai šim nolūkam. Tādēļ tas nav nekāds pārsteigums, ka atsevišķi lietotāji dotu priekšroku vienkāršākam instrumentam, kas būtu pielāgots viņu īpašajām vajadzībām. Šobrīd Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts gatavo jaunās paaudzes PMS (e-PMS), kas būs vairāk balstīta uz moduļiem un izmantos tehnoloģiskās attīstības priekšrocības. |
52. |
Komisija neuzskata, ka attiecība starp projektu budžetu kopsummu un piesaistīto personālu ir būtiska, jo projektu un darbību raksturs ir ļoti atšķirīgs un nav salīdzināms. Šā iemesla dēļ 2. tabulu vajadzētu interpretēt piesardzīgi. |
53. |
Personāla sadali Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorātam nosaka Komisijas ikgadējā budžeta procedūra. Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorātam ir jāstrādā dažādās darbības jomās, ne tikai TEN-T. Saistībā ar projektu skaitu, par ko atbildīgs katrs projektu koordinators, jāņem vērā, ka daži TEN-T projekti ir ļoti sarežģīti. Lai 2007.-2013. gada perioda uzdevumus veiktu ar ievērojami lielāku budžetu, Komisija ir ierosinājusi izveidot izpildaģentūru, kas piedāvātu elastīgāku darbā pieņemšanas politiku un ļautu palielināt specializēto darbinieku skaitu. Turklāt aģentūras darbinieki galveno uzmanību veltīs projektu vadībai un viņiem nebūs jānodarbojas ar politikas jautājumiem. Komisija atbalsta mobilitāti un risina pēctecības problēmu, ieviešot stabilus un vienkāršus procesus, izmantojot pasākumu un instrumentu virkni, kas palīdz jaunajiem referentiem un norīkotajiem valsts ekspertiem (NVE). 2006. gadā paredzēts nostiprināt iepriekš minētos pasākumus un izstrādāt referenta rokasgrāmatu, kurā tiks dokumentētas visas procedūras. |
54. |
Kaut arī teorētiski politikas jautājumi varētu tikt centralizēti vienā politikas nodaļā, projektu koordinatoru (kuri ir daudz labāk informēti par īpašajām projektu problēmām dzīvē) ieguldījums būs nepieciešams vienmēr, lai nodrošinātu saskaņotu un praktisku politisko pieeju. |
55. |
Kā paskaidrots 53. punktā, Komisija vienmēr pielāgo personāla sadalījumu atbilstoši vajadzībām, ievērojot pieejamos resursus. Komisija uzskata, ka, iedalot papildus personālu, tiks nodrošināti pietiekami resursi dažādo uzdevumu veikšanai, tai skaitā novērtēšanai un uzraudzībai. |
56.-57. |
TEN-T projektu koordinatoriem nepieciešamas daudzpusīgas prasmes un spējas, tāpēc nepietiek ar to, ja viņi ir tikai tehniski eksperti. Kaut arī standarta mācību kursiem vienmēr būs svarīga loma personāla attīstībā, integrēšanā un motivēšanā, Komisijā apmācība galvenokārt notiek darba vietā. Stažēšanās un profesionālo iemaņu nodošana ir visefektīvākais veids. Komisija uzskata, ka lielākajai daļai projektu koordinatoru ir nepieciešamā profesionālā pieredze. Patiesi, lielākajai daļai projektu koordinatoru ir izglītības grāds transporta nozarē un/vai vairāku gadu līdzšinēja pieredze transporta jautājumos un/vai atbilstoša pieredze TEN-T projektu vadībā. Šā iemesla dēļ Komisija uzskata, ka tās personāls ir pienācīgi kvalificēts darbam. |
58. |
Svarīgs posms organizētajā apmācībā ir “stažēšanās”. Līdz šim šāds apmācību veids formāli nav reģistrēts elektroniskajā mācību datu bāzē. Komisija īpašu uzmanību veltīs tam, lai nodrošinātu, ka tās TEN-T iesaistītie darbinieki saņem attiecīgo apmācību, kas ir pieejama transporta jomā. |
59. |
Kā uzsvērts 57. punktā, Komisija uzskata, ka referentu tehniskā pieredze ir pietiekama. NVE pieredze ir papildu elements un no 2005. gada galvenokārt tiek izmantota politikas jautājumos. |
60. |
Kopš 2003. gada novembra beigām Komisijas noteikumi par NVE piesaistīšanu lielā mērā ir izpildīti. Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts turpinās darīt visu iespējamo, lai norīkotu NVE vispārīgākiem, konceptuāliem uzdevumiem, kas saistīti ar politikas izstrādi un īstenošanu. |
61. |
Komisijas noteikumi ir satvars, lai pārvaldītu NVE atbildību, kas ar nodomu ierobežo iespējas piesaistīt NVE, neatkarīgi no to pieredzes. Piesaistot NVE, pamatota un prioritāra ir izvairīšanās no jebkāda iespējamā interešu konflikta. Sākot ar 2005. gadu, NVE galvenokārt tikuši piesaistīti ar politiku saistītiem jautājumiem, kur viņu pieredze var tikt izmantota pilnā apmērā. |
62. |
Komisija plāno izveidot izpildaģentūru, kas būtu piemērota jaunajiem uzdevumiem (skat. atbildes uz 53. un 57. punktu). |
64. |
Pārskatītā ieguvumu un izmaksu analīze skāra Revīzijas palātas izteiktās piezīmes un apstiprināja tās atbalstu TEN-T aģentūras izveidei. Pa šo laiku 2005. gada 20. jūlijā Komisija ir pieņēmusi attiecīgos priekšlikumus. Galvenās papildus priekšrocības, kas minētas ieguvumu un izmaksu analīzē, ir šādas: spēja risināt jaunā budžeta 2007.-2013. gada perioda problēmas, transporta speciālistu elastīgāka piesaiste, projektu vadības vienkāršošana, TEN-T pārskatāmības uzlabošana un visu projekta īstenošanā iesaistīto pušu labāka koordinēšana. |
66. |
Lai gan Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) regulā nav iekļauti skaidri noteikumi attiecībā uz finansējumu no dažādiem Kopienas resursiem, izņemot struktūrfondus, šāds finansējums no vairākiem avotiem ir aizliegts Finanšu regulā (skat. 111. pantu). Regulas projektā par vispārīgajiem noteikumiem attiecībā uz ERAF, ESF (Eiropas Sociālo fondu) un KF (Kohēzijas fondu) nākamajam 2007.-2013. gada periodam (KOM(2004) 492) Komisija tagad ir iekļāvusi noteikumu, kas nepieļauj finansējumu no vairākiem Kopienas resursu avotiem. |
67. |
No TEN-T līdzekļiem un struktūrfondiem varētu finansēt vienu un to pašu “projektu”, taču tad ir jāpievērš īpaša uzmanība tam, lai šādi netiktu finansēta viena un tā pati projekta darbība vai daļa. Jaunās TEN regulas projektā (KOM(2004) 475) ir noteikts, ka Kopienas finansiālais atbalsts nav pieļaujams tajās projekta sadaļās, kas jau saņem cita veida Kopienas finansējumu. |
68. |
Līdz šim nav atklāti gadījumi, kad būtu saņemts lieks finansējums vai notikusi finansējuma dublēšanās. Jau pastāv dažādi mehānismi, lai samazinātu lieka finansējuma vai finansējuma dublēšanās risku: pienākums pieteikumu iesniedzējiem norādīt informāciju par finansējumu no citiem Kopienas resursiem, sistemātiskas konsultācijas starp dienestiem par finansēšanas priekšlikumiem, kā arī referentu savstarpējie kontakti. Arī dalībvalstis ir iesaistītas kontroles procesā. Finansēšana no dažādiem avotiem ir viens no aspektiem, kurš struktūrfondu un kohēzijas fondu vadības dienestiem ir obligāti jāpārbauda visos projektos. Šādu pārbaužu efektivitāti kontrolē dalībvalstu un Komisijas revīzijas dienesti. |
69.-72. |
Lai gan līdz šim nav atklāti lieka finansējuma vai finansējuma dublēšanās gadījumi, Komisija plāno turpmāk uzlabot esošos koordinēšanas instrumentus. Cita starpā tā atgādinās TEN-T finansējuma saņēmējiem, ka jāziņo par jebkuru gadījumu, kad TEN-T projekti tiek finansēti no vairākiem avotiem. Gadījumā, ja ERAF finansējums tiek piešķirts nelieliem projektiem (nesasniedzot EUR 50 miljonu slieksni, par ko jāziņo Komisijai), pēc tam, kad ir pieņemts lēmums par TEN-T dotācijas piešķiršanu, Komisija pieprasa, lai saņēmēji informētu par šādu finansējumu. 2005. gada pieteikuma un novērtējuma veidlapās jautājumu formulējums attiecībā uz finansējumu no dažādiem avotiem ir daudz skaidrāks un pieprasa dalībvalstīm sniegt sīkāku informāciju. |
73. |
Saskaņā ar līgumu, no EIB var pieprasīt vai nu pirmo novērtējumu, vai pilnu novērtējumu. “Citus neatkarīgos ekspertus” piesaista tikai stratēģiskiem vai retrospektīviem pētījumiem. Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts ieguvumu un izmaksu analīzei izmanto arī savus speciālistus. Daudzgadu pamatlīgums attiecas arī uz projektiem vides jomā. To izmanto gan kohēzijas fondiem, gan ISPA. Attiecībā uz EIB, Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts plāno uzlabot sadarbību ar EIB nākamajā plānošanas periodā, izmantojot jaunu tehniskās palīdzības partnerību, kas pazīstama kā JASPERS (“Kopējā palīdzība projektu sagatavošanai Eiropas reģionos”), kas dalībvalstīm, jo īpaši tām, kuras pievienojās Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā, palīdzēs sagatavot nozīmīgākos projektus. |
74. |
Reģionālās politikas ģenerāldirektorāts un Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts ir gatavi pētīt iespējas, kā uzlabot sadarbību starp to darbiniekiem, kad tas būtu lietderīgi un iespējams. 2005. gada jūnijā Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts parakstīja Saprašanās memorandu ar EIB, izveidojot satvaru sadarbībai politikas un ieguldījumu jomā attiecībā uz transportu un enerģiju, un jo īpaši Eiropas komunikāciju tīklu attīstību. |
75. |
Agrāk Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts ir iepazinies ar citām esošām metodikām, taču tās netika atzītas par piemērotām TEN-T projektu atlasei. Tādēļ tika nolemts esošos instrumentus pakāpeniski pielāgot īpašajām vajadzībām. |
77. |
Dienestu savstarpējās konsultācijas nodrošina iesaistītajiem ģenerāldirektorātiem pietiekamu laiku finansēšanai iesniegto projektu rūpīgai pārbaudei, lai nodrošinātu koordināciju, nepieļautu pārklāšanos ar citiem Kopienas finansēšanas avotiem un apturētu projektu, ja nepieciešams. Vajadzības gadījumā termiņu var pagarināt. Komisija pētīs iespēju izveidot TEN-T projektu datu bāzi. |
78. |
Lai gan līdz šim nav atklāti lieka finansējuma vai finansējuma dublēšanās gadījumi, Komisija piekrīt, ka iesaistītajiem ģenerāldirektorātiem ir jāsadarbojas pilnā mērā, lai nodrošinātu, ka lieka finansējuma vai finansējuma dublēšanās risks tiek novērsts. Tā uzskata, ka jautājums tiek risināts, pieteikumos pieprasot informāciju par finansējumu no citiem finansēšanas avotiem un veicot informācijas apmaiņu starp attiecīgajiem ģenerāldirektorātiem. Iespējamais informācijas trūkums par projektiem, kuru vērtība nepārsniedz EUR 50 miljonus un kas saņem finansējumu no ERAF, tiks samazināts, atgādinot TEN-T saņēmējiem par to ziņošanas pienākumiem. |
79. |
Abi ģenerāldirektorāti izpētīs, cik un kādā apmērā nepieciešams paplašināt to līdzšinējo sadarbību, piedaloties kopīgos komandējumos un uzraudzības komiteju sēdēs. |
SECINĀJUMI UN IETEIKUMI
80. |
Komisija atsaucas uz savu atbildi uz piezīmēm no 14. punkta līdz 15. punktam un 21. punktā. Tā uzskata, ka projektu atlases procesi nodrošina attiecīgu prioritāšu noteikšanu atbilstoši pieejamajam ierobežotajam budžetam, jo Komisija no dalībvalstu iesniegtajiem priekšlikumiem izvēlas projektus, kas atbilst TEN-T pamatnostādnēm. Šīs pamatnostādnes, kuras pārrobežu projektus min kā tikai vienu no astoņām prioritātēm, ir apstiprinājis Eiropas Parlaments un Padome, un to nolūks ir pēc iespējas nodrošināt Eiropas pievienoto vērtību. Bez tam 2004. gada pārskatītās TEN-T politikas pamatnostādnes ieviesa jaunu principu, saskaņā ar kuru Kopienas finansiālais atbalsts tiek koncentrēts 30 prioritāriem projektiem, tai skaitā pārrobežu projektiem. |
81. |
|
82. |
Jaunais Komisijas finansēšanas lēmuma paraugs, kas piemērojams no 2005. gada, ievieš Revīzijas palātas izteiktos ieteikumus un ļaus efektīvāk pārraudzīt projektus un veikt pārbaudes (skat. atbildi uz 26. un 27. punktu). |
83. |
|
84. |
Daudzgadu indikatīvās programmas daudzgadu raksturs neatbrīvo Komisiju no uzdevuma katru gadu pārbaudīt šo projektu attīstību un pārskatīt atbalsta sākotnējo sadalījumu. Turklāt Komisija uzskata, ka gada novērtējums ir uzskatāms par būtisku projektu uzraudzības daļu (skat. cita starpā apsvērumus 42. un 44. punktā). Tā arī sniedz informāciju atbilstošu ikgadējo lēmumu pieņemšanai atkarībā no pieejamā gada budžeta un projekta virzības. Komisija nolēma apvienot, kur tas iespējams, ikgadējos lēmumus par 2005. un 2006. gadu (skat. atbildi uz 30. punktu). Ir pierādījies, ka vienotas metodikas izstrāde ir ārkārtīgi sarežģīta, ņemot vērā šādu projektu daudzveidību dažādajos transporta veidos (dzelzceļš, autoceļi, gaisa satiksme, …). Papildus jau esošajām vispārējām projektu novērtējuma vadlīnijām, Komisija izstrādās īpašas TEN-T vadlīnijas. |
85. |
|
86. |
Neskaitot saņēmēju sniegto informāciju, pastāv arī citi elementi, kam ir nozīme projekta pārraudzības procesā (skat. atbildi uz 45. punktu). Dalībvalstu pienākums pārbaudīt politikas mērķu īstenošanu un vispārējos finansējuma ierobežojumus ir skaidri ietverts novērtējuma veidlapā, kas iekļauta Komisijas 2005. gada finansēšanas lēmumā. |
87. |
|
88. |
Atbilstoši noteiktajiem gada budžeta ierobežojumiem un, ņemot vērā citas augstas prioritātes jomas, Komisija ir piešķīrusi TEN-T papildu štata darbiniekus. Bez tam Komisija plāno izveidot TEN-T izpildaģentūru. Komisija uzskata, ka lielākajai daļai projektu koordinatoru ir nepieciešamā profesionālā pieredze (skat. atbildi uz 57. punktu). Atlases process nodrošina speciālistu ar atbilstošu pieredzi un prasmēm izvēli. Stažēšanās un nepārtraukta tālākapmācība ir ļoti svarīgas Komisijas apmācību politikā (skat. 58. punktu). Kā minēts atbildēs uz 53. un 60. punktu, Komisija risina pēctecības problēmu, ieviešot stabilus un vienkāršus procesus. Kopš 2003. gada novembra beigām Komisijas noteikumi par NVE piesaistīšanu (tai skaitā noteikumi par interešu konfliktu) lielā mērā ir izpildīti. Enerģētikas un transporta ģenerāldirektorāts turpinās darīt visu iespējamo, lai norīkotu NVE vispārīgākiem, konceptuāliem uzdevumiem, kas saistīti ar politikas izstrādi un īstenošanu. |
89. |
|
90. |
Nav konstatēti lieka finansējuma vai finansējuma dublēšanās gadījumi. Ar to instrumentu palīdzību, kurus Komisija izmanto jau šobrīd (skat. 65.-79. punktu), kopumā ir iespējams noskaidrot, vai pieteiktais projekts jau saņem finansējumu no EK līdzekļiem. Komisija atsaucas arī uz dalībvalstu atbildību sniegt pilnīgu un pareizu informāciju. Komisija nevar regulāri pārbaudīt, vai dalībvalstis ir iesniegušas pareizus datus, taču pārraudzības vizīšu un revīziju laikā šis ir viens no aspektiem, kas tiek pārbaudīts. Pateicoties tam, ka referenti regulāri kontaktējas un apmeklē dalībvalstis, lieka finansējuma vai finansējuma dublēšanās risks ir ierobežots. Tikai projekti par summu, kas nesasniedz EUR 50 miljoni, kurus var līdzfinansēt no ERAF, var radīt iespējamu finansējuma dublēšanās risku, jo par nelielu finansiālu atbalstu dalībvalstīm nav pienākums iesniegt šādus projektus Komisija apstiprināšanai. Tomēr risks tiek kontrolēts, izmantojot dalībvalstu vadības un kontroles sistēmas un revīzijas. Komisija arī atgādinās dalībvalstīm, ka TEN-T finansējuma saņēmējiem ir jāinformē Komisija par vēlāk saņemtiem līdzekļiem no ERAF. |
91. |
|
(1) Pētījumu definīcija: pētījumi, kas nepieciešami projekta izraudzīšanai, tai skaitā iepriekšēji pētījumi, iespēju izpēte un novērtēšana, jebkādas citas tehniskā nodrošinājuma darbības, tai skaitā pirms infrastruktūras darbu uzsākšanas veicamās darbības, lai pabeigtu projekta izraudzīšanu un pieņemtu lēmumu par tā finansēšanu, tai skaitā pētniecības darbs konkrētajā vietā un finansu struktūras sagatavošana.
Darbu definīcija: komponenšu, sistēmu un pakalpojumu iegāde un piegāde, ar projektu saistītu celtniecības un uzstādīšanas darbu veikšana, tai skaitā iekārtu pieņemšana un nodošana ekspluatācijā.