This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32005R0992
Commission Regulation (EC) No 992/2005 of 29 June 2005 opening and providing for the administration of an import quota for young male bovine animals for fattening (1 July 2005 to 30 June 2006)
Komisijas Regula (EK) Nr. 992/2005 (2005. gada 29. jūnijs) par nobarošanai paredzēto jaunbuļļu importa kvotu atvēršanu un administrēšanas nodrošināšanu (no 2005. gada 1. jūlija līdz 2006. gada 30. jūnijam)
Komisijas Regula (EK) Nr. 992/2005 (2005. gada 29. jūnijs) par nobarošanai paredzēto jaunbuļļu importa kvotu atvēršanu un administrēšanas nodrošināšanu (no 2005. gada 1. jūlija līdz 2006. gada 30. jūnijam)
OV L 168, 30.6.2005, p. 16–22
(ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV)
No longer in force, Date of end of validity: 06/02/2009
30.6.2005 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
L 168/16 |
KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 992/2005
(2005. gada 29. jūnijs)
par nobarošanai paredzēto jaunbuļļu importa kvotu atvēršanu un administrēšanas nodrošināšanu (no 2005. gada 1. jūlija līdz 2006. gada 30. jūnijam)
EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
ņemot vērā Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EK) Nr. 1254/1999 par liellopu un teļa gaļas tirgus kopīgo organizāciju (1), un jo īpaši tās 32. panta 1. punktu,
tā kā:
(1) |
Atbilstoši Pasaules Tirdzniecības organizācijas CXL grafikam Kopienai jāatver gada importa tarifu kvota 169 000 nobarošanai paredzētu jaunbuļļu. |
(2) |
Saskaņā ar VVTT XXIV.6 pantu PTO kontekstā notikušo sarunu rezultātā pēc Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Maltas, Ungārijas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas (turpmāk tekstā – “jaunās dalībvalstis”) pievienošanās, dažas no kurām kopā ar Rumāniju ir bijušas galvenās piegādātājvalstis saistībā ar šo kvotu pēdējos trīs kvotas gados, šīs tarifu kvotas pārvaldīšanai sīki izstrādātu noteikumu veidā ir lietderīgi noteikt, ka laikposmam no 2005. gada 1. jūlija līdz 2006. gada 30. jūnijam pieejamais daudzums atbilstoši jāsadala uz visu gadu Regulas (EK) Nr. 1254/1999 32. panta 4. punkta nozīmē. |
(3) |
Ņemot vērā tradicionālos tirdzniecības modeļus starp Kopienu un piegādātājvalstīm šīs kvotas ietvaros un nepieciešamību nosargāt tirgus līdzsvaru, pieejamais daudzums ir sadalīts pa četriem ceturkšņiem 2005./2006. kvotu gadam. Tiklīdz notiekošās XXIV.6 sarunas būs beigušās un ratificētas, tiks īstenoti jauni pārvaldības noteikumi. Šiem noteikumiem jāņem vērā šo sarunu rezultāti un jau izmantotie ar šo regulu atvērtās kvotas daudzumi. |
(4) |
Lai panāktu vienlīdzīgāku pieeju kvotai, nodrošinot komerciāli atbilstīgu dzīvnieku skaitu vienā pieteikumā, katrā importa licences pieteikumā jāņem vērā minimālais un maksimālais dzīvnieku skaits. |
(5) |
Lai nepieļautu spekulāciju, kvotas daudzumus jāļauj izmantot tiem uzņēmējiem, kuri spēj apliecināt, ka tie patiesi importē nozīmīgu apjomu no trešām valstīm. Ievērojot to, kā arī efektīvas pārvaldības nodrošināšanai jāpieprasa, lai attiecīgie tirgotāji laikā no 2004. gada 1. maija līdz 2005. gada 30. aprīlim būtu importējuši vismaz 100 dzīvniekus, jo sūtījums, kurā ir 100 dzīvnieki, ir uzskatāms par komerciāli rentablu. |
(6) |
Ja šādi kritēriji ir pārbaudāmi, pieteikumi iesniedzami dalībvalstī, kurā importētājs ir reģistrēts PVN maksātāju reģistrā. |
(7) |
Lai nepieļautu spekulāciju, importētājiem, kuri 2005. gada 1. janvārī vairs nenodarbojas ar dzīvu liellopu tirdzniecību, jāliedz kvotas izmantošana, un licences nedrīkst nodot citiem. |
(8) |
Jāparedz, ka daudzumi, par kuriem var pieprasīt licences pieteikumus, ir sadalāmi pēc pārskata perioda un vajadzības gadījumā pēc tam, kad ir piemērots vienots procentuāls samazinājums. |
(9) |
Režīms jāpārvalda ar importa licenču palīdzību. Šajā sakarā jāparedz noteikumi par pieteikumu iesniegšanu un par informāciju, kas jāiesniedz par pieteikumiem un licencēm, vajadzības gadījumā papildinot Komisijas 1995. gada 26. jūnija Regulu (EK) Nr. 1445/95 par importa un eksporta licenču piemērošanas noteikumiem liellopu gaļas nozarē un par Regulas (EEK) Nr. 2377/80 atcelšanu (2) un Komisijas 2000. gada 9. jūnija Regulu (EK) Nr. 1291/2000, ar ko nosaka sīki izstrādātus kopējus noteikumus, kas jāievēro, piemērojot importa un eksporta licenču un iepriekš noteiktas kompensācijas sertifikātu sistēmu lauksaimniecības produktiem (3). |
(10) |
Pieredze rāda, ka pienācīgai kvotas pārvaldībai arī jānosaka, ka licences īpašnieks ir faktiskais importētājs. Tādējādi šādam importētājam aktīvi jāpiedalās attiecīgo dzīvnieku iepirkšanā, pārvadāšanā un importēšanā. Šādu aktivitāšu pierādījuma uzrādīšanai tādējādi jābūt galvenajai prasībai attiecībā uz licences drošību. |
(11) |
Lai nodrošinātu stingru atbilstoši kvotai importēto dzīvnieku statistikas kontroli, nav spēkā pielaide, kas minēta Regulas (EK) Nr. 1291/2000 8. panta 4. punktā. |
(12) |
Šīs tarifu kvotas piemērošanai ir nepieciešamas importēto dzīvnieku noteikto galamērķu efektīvas pārbaudes. Tādēļ dzīvnieki jānobaro tajā dalībvalstī, kura ir izsniegusi importa licenci. |
(13) |
Jāiemaksā drošības nauda, lai nodrošinātu to, ka dzīvnieki noteiktajās ražotnēs tiek nobaroti vismaz 120 dienas. Drošības naudai jānosedz starpība starp kopējā muitas tarifa (KMT) nodevu un samazināto nodevu, ko piemēro dienā, kad attiecīgos dzīvniekus laiž brīvā apgrozībā. |
(14) |
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Liellopu un teļa gaļas pārvaldības komitejas atzinumu, |
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
1. Ar šo laika periodam no 2005. gada 1. jūlija līdz 2006. gada 30. jūnijam tiek atvērta tarifu kvota 169 000 jaunbuļļu, uz kuriem attiecas KN kods 0102 90 05, 0102 90 29 vai 0102 90 49 un kuri paredzēti nobarošanai Kopienā, paredzot, ka tā var tikt samazināta Kopienas un tās PTO partneru sarunās atbilstoši sarunām saskaņā ar VVTT XXIV.6 pantu PTO kontekstā.
Šīs tarifu kvotas kārtas numurs ir 09.4005.
2. Ievedmuitas nodoklis, ko piemēro saskaņā ar 1. punktā minēto tarifu kvotu, ir 16 % procentuālais nodoklis plus EUR 582 par tonnu neto.
Pirmajā daļā noteikto nodokļu likmi piemēro ar noteikumu, ka importētie dzīvnieki tiek nobaroti vismaz 120 dienas dalībvalstī, kura ir izsniegusi importa licenci.
3. Šā panta 1. punktā minētos daudzumus uz šajā punktā minēto laikposmu sadala šādi:
a) |
42 250 dzīvu liellopu laikposmā no 2005. gada 1. jūlija līdz 2005. gada 30. septembrim; |
b) |
42 250 dzīvu liellopu laikposmā no 2005. gada 1. oktobra līdz 2005. gada 31. decembrim; |
c) |
42 250 dzīvu liellopu laikposmā no 2006. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. martam; |
d) |
42 250 dzīvu liellopu laikposmā no 2006. gada 1. aprīļa līdz 2006. gada 30. jūnijam. |
4. Ja kādā no 3. punkta a), b) un c) apakšpunktā minētajiem laikposmiem daudzums, uz kuru attiecas par katru no šiem laikposmiem iesniegtie pieteikumi licences saņemšanai, ir mazāks par attiecīgajā laikposmā pieejamo daudzumu, tad pārējais daudzums par minēto laikposmu tiek pievienots nākamajā laikposmā pieejamam daudzumam.
2. pants
1. Lai pieteikumu iesniedzēji būtu tiesīgi izmantot 1. pantā paredzēto kvotu, viņiem jābūt fiziskām vai juridiskām personām un importa licenču pieteikumu iesniegšanas laikā jāapliecina attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm, ka laikā no 2004. gada 1. maija līdz 2005. gada 30. aprīlim viņi ir importējuši vismaz 100 dzīvniekus, uz kuriem attiecas KN kods 0102 90.
Pieteikuma iesniedzējiem ir jābūt reģistrētiem attiecīgās valsts PVN maksātāju reģistrā.
2. Apliecinājumu par importu iesniedz vienīgi kā muitas dokumentu par laišanu brīvā apgrozībā, kuru attiecīgi vizē muitas iestādes un kurā iekļauta norāde uz attiecīgo pieteikuma iesniedzēju kā saņēmēju.
Dalībvalstis var pieņemt pirmajā daļā minēto dokumentu kopijas, kuras pienācīgi apliecinājusi kompetentā iestāde. Ja šādas kopijas akceptē, dalībvalstis katru šādu pieteikumu norāda paziņojumā atbilstoši 3. panta 5. punktam.
3. Uzņēmēji, kuri 2005. gada 1. janvārī ir pārtraukuši tirdzniecību ar trešām valstīm liellopu un teļa gaļas nozarē, nav tiesīgi iesniegt pieteikumus.
4. Uzņēmums, kas izveidots, apvienojot uzņēmumus, kuri katrs importē pamatapjomu, kas atbilst 1. punktā minētajam minimālajam daudzumam, par pamatu iesniegumam var izmantot minēto importa pamatapjomu.
3. pants
1. Pieteikumus importa licenču saņemšanai var iesniegt tikai tajā dalībvalstī, kurā pieteikuma iesniedzējs ir reģistrēts PVN maksātāju reģistrā.
2. Pieteikumi importa licenču saņemšanai par katru 1. panta 3. punktā minēto laikposmu:
a) |
attiecas vismaz uz 100 dzīvniekiem; |
b) |
nedrīkst attiekties uz vairāk kā 5 % no pieejamā daudzuma. |
Ja pieteikumi pārsniedz pirmās daļas b) apakšpunktā minēto daudzumu, pārpalikumu neņem vērā.
3. Pieteikumus importa licenču saņemšanai katrā 1. panta 3. punktā minētajā laikposmā iesniedz pirmajās desmit darbdienās. Tomēr pieteikumu pirmajam periodam iesniedz desmit darbdienu laikā pēc šīs regulas publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
4. Pieteikuma iesniedzēji var iesniegt ne vairāk kā vienu pieteikumu par katru 1. panta 3. punktā minēto laikposmu. Ja viens un tas pats pieteikuma iesniedzējs iesniedz vairāk par vienu pieteikumu, visi šā pieteikuma iesniedzēja pieteikumi tiek noraidīti.
5. Pārbaudījušas iesniegtos dokumentus, dalībvalstis vēlākais līdz piektajai darbdienai pēc pieteikumu iesniegšanas termiņa nosūta Komisijai sarakstu, kurā norāda pieteikumu iesniedzējus un to adreses, kā arī pieteikumā norādītos daudzumus.
Visus paziņojumus, ieskaitot paziņojumus bez datiem, nosūta pa faksu vai e-pastu, izmantojot šīs regulas I pielikumā doto veidlapas paraugu gadījumos, ja pieteikumi faktiski ir iesniegti.
4. pants
1. Pēc 3. panta 5. punktā minētā paziņojuma nosūtīšanas Komisija cik vien drīz iespējams lemj par to, ciktāl pieteikumu prasības var izpildīt.
2. Ja daudzumi, uz kuriem attiecas 3. pantā minētie pieteikumi, pārsniedz attiecīgajā laikposmā pieejamos daudzumus, Komisija nosaka vienotu procentuālo samazinājumu, kas piemērojams pieteikumā norādītajiem daudzumiem.
Ja, izmantojot pirmajā daļā minēto samazinājuma koeficientu, iegūst skaitli, kas mazāks par 100 dzīvniekiem uz vienu pieteikumu, attiecīgās dalībvalstis pieejamo daudzumu nosaka, izlozējot importa tiesības, kuras katra attiecas uz 100 dzīvniekiem. Ja atlikusī partija ir mazāka par 100 dzīvniekiem, to uzskata par vienu partiju.
3. Licences izsniedz cik vien drīz iespējams saskaņā ar Komisijas lēmumu par pieteikumu pieņemšanu.
5. pants
1. Importa licences izsniedz uz tā uzņēmēja vārda, kurš ir iesniedzis pieteikumu.
2. Licences pieteikumos un licencēs norāda šādas ziņas:
a) |
8. ailē – izcelsmes valsti; |
b) |
16. ailē – vienu vai vairākus no šādiem Kombinētās nomenklatūras kodiem:
|
c) |
20. ailē – kvotas kārtas numuru (09.4005) un vienu no III pielikumā paredzētajām norādēm. |
6. pants
1. Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1291/2000 9. panta 1. punkta, importa licences, ko izdod saskaņā ar šo regulu, nevar nodot citiem, un ar tām piešķir tiesības atbilstoši tarifu kvotām tikai tad, ja tās ir izsniegtas ar to pašu vārdu un adresi, kas norādīta saņēmējam muitas deklarācijā izlaišanai brīvā apgrozībā, kas tām ir pievienota.
2. Importa licences nav derīgas pēc 2006. gada 30. jūnija.
3. Drošības nauda attiecībā uz importa licenci ir EUR 15 par dzīvnieku, un pieteikuma iesniedzējs to iemaksā, iesniedzot licences pieteikumu.
4. Izsniegtās licences ir derīgas visā Kopienā.
5. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1291/2000 50. panta 1. punktu pilnu kopējo muitas tarifu, kas attiecīgi piemērojams dienā, kad tiek pieņemta muitas deklarācija izlaišanai brīvā apgrozībā, iekasē par visiem ievestajiem daudzumiem, kas pārsniedz importa licencē norādītos.
6. Atkāpjoties no Regulas (EK) Nr. 1291/2000 III sadaļas 4. iedaļas noteikumiem, drošības naudu atmaksā tikai tad, kad ir iesniegts apliecinājums, ka licences īpašnieks ir komerciāli un loģistiski atbildīgs par attiecīgo dzīvnieku iepirkšanu, pārvadāšanu un muitošanu laišanai brīvā apgrozībā. Šādā apliecinājumā ir vismaz:
a) |
faktūrrēķina oriģināls vai apliecināta kopija, ko atļaujas īpašniekam izrakstījis pārdevējs vai tā pārstāvis, abi reģistrēti trešā valstī, kas ir eksportētājvalsts, kā arī pierādījums maksājumam, ko veicis licences īpašnieks, vai neatsaucams akreditīvs, ko atļaujas īpašnieks atvēris par labu pārdevējam; |
b) |
pavadzīme vai, attiecīgā gadījumā, autopārvadājuma vai gaisa pārvadājuma dokuments, kas par attiecīgajiem dzīvniekiem izrakstīts uz licences īpašnieka vārda; |
c) |
IM 4 veidlapas kopija Nr. 8 ar licences īpašnieka vārdu un adresi, kas ir vienīgā norāde 8. ailē. |
7. pants
1. Importēšanas laikā importētājs pierāda, ka:
a) |
rakstiski ir apņēmies viena mēneša laikā informēt dalībvalsts kompetento iestādi par fermu vai fermām, kurās jaunlopi tiks nobaroti; |
b) |
dalībvalsts kompetentā iestādē ir iemaksājis drošības naudu tādā apjomā, kā noteikts katram atbilstošajam KN kodam II pielikumā. Ievesto dzīvnieku nobarošana šajā dalībvalstī vismaz 120 dienas no dienas, kad ir pieņemta muitas deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā, ir galvenā prasība Regulas (EEK) Nr. 2220/85 20. panta 2. punkta nozīmē. |
2. Izņemot nepārvaramas varas gadījumus, 1. punkta b) apakšpunktā minēto drošības naudu atmaksā tikai tad, ja dalībvalsts kompetentai iestādei ir uzrādīti pierādījumi, ka jaunlopi:
a) |
ir nobaroti fermā vai fermās, kas norādītas saskaņā ar 1. punktu; |
b) |
nav nokauti, pirms pagājušas 120 dienas no importēšanas datuma; vai |
c) |
ir nokauti veselības apsvērumu dēļ, vai ir miruši slimības vai nelaimes gadījuma rezultātā pirms šā termiņa beigām. |
Drošības naudu atmaksā uzreiz pēc šādu pierādījumu uzrādīšanas.
Tomēr, ja 1. punkta a) apakšpunktā minētais termiņš nav ievērots, atmaksājamo drošības naudu samazina par:
— |
15 % un par |
— |
2 % no atlikušās summas par katru dienu, kas ir pārsniegta. |
Neatmaksāto summu atsavina un patur kā muitas nodokli.
3. Ja 2. punktā minētie pierādījumi nav uzrādīti 180 dienu laikā no importēšanas datuma, drošības naudu atsavina un patur kā muitas nodokli.
Tomēr, ja šādus pierādījumus neuzrāda 180 dienu laikā, kā noteikts pirmajā daļā, bet uzrāda sešu mēnešu laikā pēc minētā termiņa, atsavināto summu, atņemot 15 % no drošības naudas, atmaksā.
8. pants
Regulas (EK) Nr. 1291/2000 un (EK) Nr. 1445/95 piemēro atbilstoši šai regulai.
9. pants
Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2005 gada 29. jūnijā
Komisijas vārdā —
Komisijas locekle
Mariann FISCHER BOEL
(1) OV L 160, 26.6.1999., 21. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 1899/2004 (OV L 328, 30.4.2004., 67. lpp.).
(2) OV L 143, 27.6.1995., 35. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1118/2004 (OV L 217, 17.6.2004., 10. lpp.).
(3) OV L 152, 24.6.2000., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1741/2004 (OV L 311, 8.10.2004., 17. lpp.).
I PIELIKUMS
EK fakss: (32-2) 292 17 34
E-pasts: AGRI-IMP-BOVINE@cec.eu.int
Regulas (EK) Nr. 992/2005 piemērošana
II PIELIKUMS
DROŠĪBAS NAUDA SUMMA
Vērši nobarošanai (KN kods) |
Summa (EUR) par dzīvnieku |
0102 90 05 |
28 |
0102 90 29 |
56 |
0102 90 49 |
105 |
III PIELIKUMS
Šīs regulas 5. panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētās norādes
— |
: |
spāņu valodā |
: |
“Bovinos machos vivos de peso vivo inferior o igual a 300 kg [Reglamento (CE) no 992/2005]” |
— |
: |
čehu valodā |
: |
“Živí býci s živou váhou nepřevyšující 300 kg na kus, na výkrm (Nařízení (ES) č. 992/2005)” |
— |
: |
dāņu valodā |
: |
“Levende ungtyre til opfedning, med en levende vægt på ikke over 300 kg pr. dyr (forordning (EF) nr. 992/2005)” |
— |
: |
vācu valodā |
: |
“Lebende männliche Rinder mit einem Gewicht von höchstens 300 kg je Tier, zur Mast bestimmt (Verordnung (EG) Nr. 992/2005)” |
— |
: |
igauņu valodā |
: |
“Elusad isasveised elusmassiga kuni 300 kg, nuumamiseks (määrus (EÜ) nr 992/2005)” |
— |
: |
grieķu valodā |
: |
“Ζώντα βοοειδή με βάρος ζώντος που δεν υπερβαίνει τα 300 kg ανά κεφαλή, προς πάχυνση [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 992/2005]” |
— |
: |
angļu valodā |
: |
“Live male bovine animals of a live weight not exceeding 300 kg per head, for fattening (Regulation (EC) No 992/2005)” |
— |
: |
franču valodā |
: |
“Bovins mâles vivants d'un poids vif inférieur ou égal à 300 kg par tête, destinés à l'engraissement [Règlement (CE) no 992/2005]” |
— |
: |
itāļu valodā |
: |
“Bovini maschi vivi di peso vivo non superiore a 300 kg per capo, destinati all’ingrasso [regolamento (CE) n. 992/2005]” |
— |
: |
latviešu valodā |
: |
“Jaunbuļļi nobarošanai, kuru dzīvsvars nepārsniedz 300 kg (Regula (EK) Nr. 992/2005)” |
— |
: |
lietuviešu valodā |
: |
“Penėjimui skirti gyvi jaučiai, kurių vieno galvijo gyvasis svoris yra ne didesnis kaip 300 kg (Reglamentas (EB) Nr. 992/2005)” |
— |
: |
ungāru valodā |
: |
“Legfeljebb 300 kg egyedi élőtömegű élő hím szarvasmarhaféle, hizlalás céljára (992/2005/EK rendelet)” |
— |
: |
holandiešu valodā |
: |
“Levende mannelijke mestrunderen met een gewicht van niet meer dan 300 kg per dier (Verordening (EG) nr. 992/2005)” |
— |
: |
poļu valodā |
: |
“Żywe młode byki o żywej wadze nieprzekraczającej 300 kg za sztukę bydła, opasowe (rozporządzenie (WE) nr 992/2005)” |
— |
: |
portugāļu valodā |
: |
“Bovinos machos vivos com peso vivo inferior ou igual a 300 kg por cabeça, para engorda [Regulamento (CE) n.o 992/2005]” |
— |
: |
slovāku valodā |
: |
“Živé mladé býčky, ktorých živá hmotnosť nepresahuje 300 kg na kus, určené na výkrm (nariadenie (ES) č. 992/2005)” |
— |
: |
slovēņu valodā |
: |
“Živo moško govedo za pitanje, katerega živa teža ne presega 300 kg na glavo (Uredba (ES) št. 992/2005)” |
— |
: |
somu valodā |
: |
“Lihotettaviksi tarkoitettuja eläviä urospuolisia nautaeläimiä, elopaino enintään 300 kg/eläin (asetus (EY) N:o 992/2005)” |
— |
: |
zviedru valodā |
: |
“Levande handjur av nötkreatur som väger högst 300 kg, för gödning (förordning (EG) nr 992/2005)” |