EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62014TJ0468
Vispārējās tiesas spriedums (sestā palāta), 2016. gada 12. maijs.
Holistic Innovation Institute, SLU pret Eiropas Komisiju.
Finanšu atbalsts – Pētniecība – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007 – 2013) – Projekts “eDIGIREGION” – Komisijas lēmums, ar ko ir noraidīta uzņēmuma dalība – Prasība atcelt tiesību aktu – Termiņš prasības celšanai – Termiņa sākums – Nepieņemamība – Ārpuslīgumiskā atbildība – Morālais kaitējums – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums.
Lieta T-468/14.
Vispārējās tiesas spriedums (sestā palāta), 2016. gada 12. maijs.
Holistic Innovation Institute, SLU pret Eiropas Komisiju.
Finanšu atbalsts – Pētniecība – Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007 – 2013) – Projekts “eDIGIREGION” – Komisijas lēmums, ar ko ir noraidīta uzņēmuma dalība – Prasība atcelt tiesību aktu – Termiņš prasības celšanai – Termiņa sākums – Nepieņemamība – Ārpuslīgumiskā atbildība – Morālais kaitējums – Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums.
Lieta T-468/14.
Court reports – general
Lieta T‑468/14
Holistic Innovation Institute, SLU
pret
Eiropas Komisiju
“Finanšu atbalsts — Pētniecība — Septītā pamatprogramma pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007–2013) — Projekts “eDIGIREGION” — Komisijas lēmums, ar ko ir noraidīta uzņēmuma dalība — Prasība atcelt tiesību aktu — Termiņš prasības celšanai — Termiņa sākums — Nepieņemamība — Ārpuslīgumiskā atbildība — Morālais kaitējums — Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums”
Kopsavilkums – Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2016. gada 12. maija spriedums
Prasība atcelt tiesību aktu – Termiņi – Absolūts raksturs – Pārbaude pēc Savienības tiesas ierosmes
(LESD 263. panta sestā daļa; 1991. gada Vispārējās tiesas Reglamenta 102. panta 2. punkts)
Tiesvedība – Termiņi prasību celšanai – Prasība, kas ir nosūtīta pa faksu – Parakstīta oriģināla iesniegšanas termiņš – Termiņa sākums – Faksa kopijas saņemšanas datums, nevis prasības celšanai noteiktā termiņa beigu datums
(1991. gada Vispārējās tiesas Reglamenta 43. panta 6. punkts)
Tiesvedība – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības – Parakstīta prasības pieteikuma oriģināla neiesniegšana līdz termiņa beigām – Nepieņemamība
(1991. gada Vispārējās tiesas Reglamenta 44. panta 6. punkts)
Tiesvedība – Termiņi prasību celšanai – Prasības celšanas termiņa izbeigšanās – Atvainojama maldība – Jēdziens – Prasības iesniegšana bez advokāta paraksta uz prasības pieteikuma – Izslēgšana
(1991. gada Vispārējās tiesas Reglamenta 43. panta 1. punkta pirmā daļa)
Tiesvedība – Pieteikums par lietas ierosināšanu – Formas prasības – Pašrocīgs advokāta paraksts – Būtiska šauras piemērojamības norma – Iespēja novērst trūkumus ex-post – Neesamība – Tiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību pārkāpums – Neesamība
(1991. gada Vispārējās tiesas Reglamenta 43. panta 1. punkta pirmā daļa)
Ārpuslīgumiskā atbildība – Nosacījumi – Prettiesiskums – Kaitējums – Cēloņsakarība – Kumulatīvi nosacījumi – Viena no šiem nosacījumiem neesamība – Prasības par zaudējumu atlīdzību noraidīšana pilnībā
(LESD 340. panta otrā daļa)
Prasība par zaudējumu atlīdzību – Neatkarība no prasības atcelt tiesību aktu – Prasība atcelt individuālu lēmumu, kurš ir kļuvis galīgs – Nepieņemamība
(LESD 268. pants un 340. panta otrā daļa)
Tiesvedība – Jaunu pamatu izvirzīšana tiesvedības laikā – Nosacījumi – Esoša pamata paplašināšana – Pieņemamība
(1991. gada Vispārējās tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunkts un 48. panta 2. punkts)
Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 25. punktu)
Saskaņā ar 1991. gada 2. maija Reglamenta 43. panta 6. punktu dienu, kurā parakstīta procesuālā dokumenta oriģināla kopiju saņem Vispārējās tiesas kancelejā pa faksu vai pa elektronisko pastu, procesuālo termiņu ievērošanas nolūkos ņem vērā tikai ar nosacījumu, ka parakstītā procesuālā dokumenta oriģinālu iesniedz kancelejā vēlākais desmit dienu laikā no faksa vai elektroniskā pasta saņemšanas.
(sal. ar 28. punktu)
Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 31. punktu)
Atvainojamās maldības jēdziens ir jāinterpretē ierobežoti, un tas var attiekties tikai uz ārkārtas apstākļiem. Šajā ziņā gadījumā, ja prasība ir tikusi iesniegta bez advokāta paraksta uz prasības pieteikumā, arguments attiecībā uz pieļautās maldības atvainojamo raksturu tā iemesla dēļ, ka valsts tiesībās advokāta paraksta prasības pieteikumā neesamība esot labojama, ir jānoraida. Kancelejā iesniedzamo procesuālo dokumentu sagatavošana, uzraudzība un pārbaude ietilpst attiecīgās puses advokāta atbildības jomā.
(sal. ar 32. punktu)
Tas, ka Savienības tiesībās advokāta paraksta neesamība prasības pieteikumā nav novēršama, neapdraud tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību. Procesuālo tiesību normu strikta piemērošana atbilst tiesiskās noteiktības prasībai un nepieciešamībai novērst jebkādu diskrimināciju vai patvaļīgu rīcību tiesvedībā. Lai gan prasības pieteikumu iesniegšanas nosacījumi un prasības celšanas termiņi ierobežo tiesības uz piekļuvi tiesai, šis ierobežojums nav pamattiesību uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā pašas būtības apdraudējums, ciktāl attiecīgie noteikumi ir skaidri un nerada īpašas interpretācijas grūtības.
(sal. ar 33. punktu)
Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 41.–44. punktu)
Prasība par zaudējumu atlīdzību, kas ir balstīta uz LESD 340. panta otro daļu, Savienības tiesībās paredzēto tiesību aizsardzības līdzekļu ietvaros ir patstāvīgs tiesību aizsardzības līdzeklis, no kā izriet, ka prasības atcelt tiesību aktu nepieņemamība pati par sevi neizraisa prasības par zaudējumu atlīdzību nepieņemamību.
Tomēr, lai gan lietas dalībnieks var rīkoties, ceļot prasību sakarā ar atbildību, un neviena norma tam neuzliek pienākumu prasīt prettiesiskā akta, ar kuru tam ir nodarīts kaitējums, atcelšanu, tomēr šādā veidā tas nevar izvairīties no tādas prasības nepieņemamības, kas ir celta par to pašu nelikumību un ir vērsta uz tiem pašiem finansiālajiem mērķiem.
Tātad, ja prasība par zaudējumu atlīdzību patiesībā ir vērsta uz to, lai atsauktu individuālu lēmumu, kas ir kļuvis galīgs, un ja tās apmierināšanas gadījumā šīs prasības rezultātā tiktu atceltas šī lēmuma tiesiskās sekas, šī prasība par zaudējumu atlīdzību ir jāatzīst par nepieņemamu. Tas tā ir tad, ja prasītājs, izmantojot prasību par zaudējumu atlīdzību, vēlas panākt rezultātu, kas ir identisks tam, kuru prasītājam būtu devis prasības atcelt tiesību aktu, ko tas nav iesniedzis pienācīgā laikā, labvēlīgs iznākums.
Turklāt ar prasību par zaudējumu atlīdzību tāda lēmuma, kas ir kļuvis galīgs, tiesiskās sekas varētu tikt atceltas arī tad, ja prasītājs vēlas panākt plašāku labvēlīgu rezultātu, kas tomēr iekļauj to, ko tas būtu varējis gūt no sprieduma, ar kuru tiek atcelts tiesību akts. Tomēr šajā gadījumā, lai varētu secināt, ka prasība par zaudējumu atlīdzību ir nepieņemama, ir jākonstatē cieša saikne starp prasību par zaudējumu atlīdzību un prasību atcelt tiesību aktu.
(sal. ar 45.–48. punktu)
Skat. nolēmuma tekstu.
(sal. ar 79. punktu)