This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0368
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Regulatory Fitness and Performance Programme (REFIT): State of Play and Outlook
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Normatīvās atbilstības un izpildes programma (REFIT) – pašreizējā situācija un perspektīvas
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Normatīvās atbilstības un izpildes programma (REFIT) – pašreizējā situācija un perspektīvas
/* COM/2014/0368 final */
KOMISIJAS PAZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM, PADOMEI, EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAI UN REĢIONU KOMITEJAI Normatīvās atbilstības un izpildes programma (REFIT) – pašreizējā situācija un perspektīvas /* COM/2014/0368 final */
Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas
Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Normatīvās atbilstības un izpildes programma (REFIT) —
pašreizējā situācija un perspektīvas I.
Ievads Eiropas
Savienības regulējumam ir galvenā loma izaugsmes un nodarbinātības veicināšanā.
Uzņēmumiem nepieciešams, lai ES nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus
un veicinātu konkurētspēju. Iedzīvotāji sagaida, lai Eiropas līmenī tiktu
aizsargātas viņu intereses – gan attiecībā uz veselību un drošību, gan vides
kvalitāti, tiesībām uz privātumu utt. Viens vispārējs noteikums, ko piemēro
visās dalībvalstīs, var būt daudz vienkāršāks un efektīvāks par sarežģītu
tīklu, ko veido dažādi noteikumi vienā un tajā pašā jomā valsts un reģionu līmenī.
Uzdevums ir skaidrs: nodrošināt vienkāršu tiesisko regulējumu, kurš paredz
vienīgi to, kas nepieciešams politikas mērķu sasniegšanai, un izvairīties no
tiesību aktu pārklāšanās. Eiropas Komisija šo uzdevumu
risina ar Normatīvās atbilstības un izpildes programmu (REFIT), kurā
pausta apņemšanās nodrošināt vienkāršu, skaidru un paredzamu tiesisko
regulējumu uzņēmumiem, darba ņēmējiem un iedzīvotājiem[1].
Šīs programmas mērķis ir samazināt birokrātiju, likvidēt regulējuma radīto
slogu, vienkāršot un uzlabot tiesību aktu izstrādi un kvalitāti tā, lai
politikas mērķi tiek sasniegti un ES tiesību aktu sniegtās priekšrocības tiek
izmantotas ar vismazākajām izmaksām un minimālu administratīvo slogu, pilnībā
ievērojot Līgumus, un jo īpaši subsidiaritāti un proporcionalitāti. Īstenojot REFIT, Komisija regulāri rūpīgi izskata
visu ES tiesību aktu kopumu, lai apzinātu apgrūtinājumus, neatbilstības un
neefektīvos pasākumus, un nosaka, kādas korektīvās darbības ir jāveic. 2013. gada oktobra
paziņojumā par REFIT[2] Komisija izklāstīja vērienīgu programmu.
Tajā tika identificētas jomas, kurās paredzētās iniciatīvas nav pavirzījušās uz
priekšu. Tajā tika arī atsaukti vairāki priekšlikumi, kuri jau ilgu laiku ir
bloķēti leģislatīvajā procesā, kā arī atcelti daži citi priekšlikumi. Pavisam
tika identificēti vairāk nekā 100 pasākumi, no tiem puse bija jauni
priekšlikumi regulējuma vienkāršošanai un regulatīvā sloga samazināšanai spēkā
esošajā regulējumā. Pārējie pasākumi ir atbilstības pārbaudes un izvērtējumi,
lai novērtētu ES regulējuma lietderību un efektivitāti un sagatavotu turpmākās
regulatīvā sloga samazināšanas iniciatīvas. Komisija ir pildījusi šīs
savas apņemšanās. Šajā paziņojumā ir sniegts pārskats par pašreizējo situāciju REFIT
īstenošanā un noteikti jauni pasākumi. Tajā ir norādīts, kā Komisija turpina
nostiprināt horizontālā regulējuma rīkus: ietekmes novērtēšanu, izvērtēšanu un
apspriešanos ar ieinteresētajām personām. Paziņojumā ir arī aplūkots, kā ES
iestādes, dalībvalstis un ieinteresētās personas no uzņēmēju un pilsoniskās
sabiedrības aprindām pilda savu lomu, uzņemoties kopīgu atbildību par normatīvo
atbilstību. REFIT pasākumi – priekšlikumu atsaukšana, grozīšana un atcelšana
– papildina ieguvumus, ko var sniegt regulējums ES līmenī, 28 dažādus
valstu pasākumus aizstājot ar vienu ES pasākumu, un rezultātā panākot
vienkāršāku regulējuma vidi uzņēmumiem un iedzīvotājiem visā Eiropā. Paziņojumam ir pievienots
sīki izstrādāts rezultātu pārskats, kurā aprakstīta pašreizējā situācija katras
REFIT iniciatīvas īstenošanā un norādīta turpmākā rīcība. Jauno pasākumu
apjomu ietekmē šajā ziņojumā noteiktie termiņi. Jaunās
saistības pāries uz nākamo pilnvaru periodu, un šajā saistībā tās ir rūpīgi
apsvērtas. II.
Normatīvās atbilstības un izpildes
programmas (REFIT) īstenošana Ātra un
pilnīga REFIT īstenošana ir Komisijas prioritāte, un ir gūti ievērojami
panākumi saistībā ar priekšlikumu sagatavošanu, to pieņemšanu Eiropas
Parlamentā un Padomē un īstenošanu dalībvalstīs. Turpmāk ir sniegts šo pasākumu
novērtējums. ·
Komisijas veiktie pasākumi Šogad plānots pieņemt
lielāko daļu to tiesību aktu priekšlikumu par vienkāršošanu un sloga
samazināšanu, kas norādīti pagājušā gada oktobra paziņojumā par REFIT[3]. Uzņēmumiem
svarīgus vienkāršošanas priekšlikumus, piemēram, par ES standarta PVN deklarācijas
ieviešanu[4] un Eiropas maza apmēra prasību
procedūras uzlabošanu[5], Komisija jau ir iesniegusi, un par tiem tiek
gaidīts likumdevēja lēmums. Pēc apspriešanās ar
Parlamentu un Padomi Komisija oficiāli atsauca 53 iesniegtos
priekšlikumus, tostarp visas deviņas REFIT iniciatīvas, tajā skaitā par
PVN saistību vienkāršošanu, Eiropas privātā uzņēmuma statūtiem[6] un augsnes aizsardzību[7]. Komisija
šajā pilnvaru periodā nolēma neiesniegt vairākus priekšlikumus, kurus tā bija izstrādājusi[8], un
gatavojas atcelt dažus tiesību aktus[9] kā paredzēts. Ir sākušās atbilstības
pārbaudes atkritumu apsaimniekošanas, putnu un dzīvotņu aizsardzības (Natura 2000),
pasažieru kuģu drošības un vispārējo pārtikas aprites tiesību aktu jomā. Tās nodrošinās pamatu turpmākām vienkāršošanas un
regulatīvā sloga samazināšanas iniciatīvām attiecīgajās jomās, tostarp
attiecībā uz ziņošanas pienākumu samazināšanu un optimizēšanu. Vispārējo pārtikas aprites tiesību aktu atbilstības pārbaude. Tajā tiks pārbaudīti pamatregulas galvenie principi, kā arī tās
īstenošana, izmantojot turpmākās regulas un administratīvos aktus. Galvenā
uzmanība tiks pievērsta būtiskumam, ES pievienotajai vērtībai, lietderībai,
efektivitātei un saskaņotībai. Tiks aplūkoti arī pārtikas nodrošinājuma
aspekti. Atbilstības pārbaude ir piemērs kopīgam
izvērtēšanas darbam starp Komisiju un dalībvalstīm[10]. Komisija
piemēro principu “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem”[11], kā arī ir veikusi pasākumus, lai attiecīgā
gadījumā MVU piemērotu vieglākus režīmus un mikrouzņēmumiem — atbrīvojumus. Rezultātu pārskatā norādītie 17 REFIT
pasākumi paredz atbrīvojumus mikrouzņēmumiem un vieglākus režīmus MVU. Turklāt
ķīmisko vielu, veselības un patērētāju aizsardzības jomā mikrouzņēmumiem tika
samazināta reģistrācijas un atļauju izsniegšanas maksa. 2013. gada oktobra
paziņojumā par REFIT tika atzīts, ka, ņemot vērā likumdošanas procesa
ilgumu, ir jāvelta visas pūles, lai nekavējoties samazinātu spēkā esošā
tiesiskā regulējuma slogu, īpašu uzmanību pievēršot atbalstam MVU. Tas tiek darīts saistībā ar pārtikas produktu informācijas
sniegšanu patērētājiem[12], piemēram, ja pārtikas apritē
iesaistītajiem uzņēmējiem, jo īpaši MVU, ir grūti noteikt, kuri noteikumi (ES
un/vai valsts, vispārējie vai pārtikas kategorijai specifiskie) attiecas uz
viņu konkrēto situāciju. Komisija ir publicējusi ieteikumus un pašlaik izstrādā
ES un valsts marķēšanas prasību datubāzi[13]. Tam vajadzētu palīdzēt pārtikas apritē iesaistītajiem
uzņēmumiem ātri identificēt tiem piemērojamās prasības. Papildu
iniciatīvas ir veiktas, lai uzlabotu interneta izmantošanu normatīvo prasību vienkāršošanai
un uzlabošanai, kā rezultātā ieguvēji ir gan iestādes, gan uzņēmumi un
patērētāji. Pamatojoties uz pieredzi energoefektivitātes marķēšanas jomā, kur
pārdošanā tiešsaistē marķējums tiek lietots vienādi, līdzīga pieeja tiek
pārbaudīta, piemēram, tādā jomā kā pārtikas produktu informācijas sniegšanas
patērētājiem. Visbeidzot,
tiesību aktos par pārtikas produktu informācijas sniegšanu patērētājiem ir
paredzēti atbrīvojumi un vieglāki režīmi nelieliem produktu daudzumiem un
mazumtirgotājiem[14], kā arī elastīguma noteikumi, saskaņā
ar kuriem dalībvalstis var pielāgot marķēšanas noteikumus MVU īpašajām
vajadzībām[15]. Šajos tiesību aktos ir arī paredzēts
viens konkrēts jauno pasākumu piemērošanas datums katrā kalendārajā gadā un
labvēlīgi pārejas pasākumi. Visiem šiem centieniem vajadzētu veicināt spēkā
esošā tiesiskā regulējuma labāku īstenošanu. •
Likumdevēja veiktie pasākumi Kopš 2013. gada
oktobra likumdevējs (Parlaments un Padome) ir pieņēmis vairākus svarīgus
vienkāršošanas un sloga samazināšanas priekšlikumus. Saskaņā ar grozīto
direktīvu par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu tiks vienkāršotas atzīšanas
procedūras un atvieglota piekļuve informācijai[16];
jaunais tiesiskais regulējums publiskā iepirkuma jomā paredz pasākumus
iepirkuma procedūras atvieglošanai un administratīvā sloga samazināšanai un
atbalsta elektronisko iepirkumu. Ar jauno regulu par
tahogrāfiem tiks samazināts administratīvais slogs un uzlabota izpilde,
ieviešot „digitālos tahogrāfus”, kas ir savienoti ar satelītnavigācijas
sistēmām un kontroles iestādēm. Lai pielāgotos
amatnieku īpašajai situācijai, sociālās jomas un tahogrāfa noteikumus nepiemēro
transportlīdzekļiem, kuru svars ir mazāks par 7,5 tonnām un maksimālais
attālums, ko tie nobrauc no amatnieku darba vietas, ir 100 km. Šiem
priekšlikumiem vajadzētu būtiski samazināt MVU izmaksas. Piemēram,
īstenojot regulu par prospektu un informācijas atklāšanas prasību vienkāršošanu
saistībā ar vērtspapīru iekšējo tirgu[17],
uz vienu prospektu tiktu ietaupīti 20 % jeb no EUR 20 000 līdz 60 000. Pieņemot tiesību aktu par digitālo tahogrāfu[18], kopējās izmaksas samazinātos
par 20 % jeb EUR 415 miljoniem. Publiskais
iepirkums. Jaunas publiskā iepirkuma
direktīvas tika pieņemtas šā gada februārī, un tās stāsies spēkā 2016. gada
aprīlī. Tajās tiek atbalstīta e-iepirkuma plašāka izmantošana un turpmāki
regulatīvā sloga samazināšanas un MVU piekļuves vienkāršošanas pasākumi,
samazinot prasības attiecībā uz autentisku dokumentu iesniegšanu un atbalstot
mazākas iepirkuma daļas. Piemēram, Komisija lēš, ka, palielinot
pašsertifikācijas izmantošanu, uzņēmumu administratīvais slogs varētu
samazināties par EUR 169 miljoniem[19],
kopējie e-iepirkuma rezultātā gūtie ietaupījumi varētu būt 5 līdz 20 %
apjomā no iepirkuma izmaksām[20]. Tomēr ir
arī gadījumi, kad ietekmes novērtējuma posmā plānoto izmaksu ietaupījumu nebija
iespējams panākt to grozījumu dēļ, kas tika pieņemti likumdošanas procesā,
piemēram, attiecībā uz ražotāju reģistrāciju saistībā ar elektrisko un elektronisko
iekārtu atkritumiem[21]. Vienkāršošanas
pasākumus, kas ietverti vides jomā sniegtajos priekšlikumos par atkritumu
pārvadājumiem un ietekmes uz vidi novērtējumu, likumdevējs neatbalstīja[22].
Arī maksājumu kavējumu novēršana komercdarījumos, uzņēmumu grāmatvedības
prasības, statistikas vākšana[23], PVN reglamentējošo tiesību aktu koordinēšana un PVN
saistību vienkāršošana ir jomas, kurās dalībvalstis nav izrādījušas vēlmi
samazināt slogu, atsaucoties uz subsidiaritāti vai citiem ar valsts politiku
saistītiem attaisnojošiem apstākļiem. Turklāt
likumdevēja lēmumu gaida vēl vairāki svarīgi vienkāršošanas priekšlikumi, kas
paredz būtiskus ietaupījumus, piemēram, Komisijas priekšlikums par vienotu
noteikumu kopumu uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzes aprēķināšanai, kas būtiski
samazinātu nodokļu prasību ievērošanas izmaksas tiem uzņēmumiem, kuri darbojas
vienotajā tirgū[24]. Ir arī citi gadījumi, kad
likumdošanas procesā pašreiz notiekošo diskusiju rezultātā paredzamie
ietaupījumi varētu samazināties. Piemēram, ja tiktu pieņemtas
noteiktas izmaiņas, par kurām Padomē norisinās diskusijas, tad varētu būtiski
samazināties Komisijas priekšlikumā par ES standarta PVN deklarāciju norādītie uzņēmumu
ietaupījumi, kuru paredzamais apmērs gadā ir EUR 15 miljardi. •
Dalībvalstu veiktie pasākumi Dalībvalstīm ir svarīgs
pienākums laikus īstenot un pilnībā piemērot ES tiesību aktus. Šajā saistībā
dalībvalstu iestāžu uzdevums ir izmantot ES tiesību aktos piedāvātās
vienkāršošanas iespējas un nodrošināt, lai ES tiesību akti pēc iespējas efektīvāk
un lietderīgāk tiktu piemēroti valsts, reģionālajā un vietējā līmenī. Tiek
lēsts, ka gandrīz vienu trešdaļu administratīvā
sloga, kas saistīts
ar ES tiesību
aktiem, rada valstu īstenošanas
pasākumi[25]. Piemērs tam, cik būtiskas
ir atšķirības dalībvalstu
praksē, ir publiskā iepirkuma joma –
nesen veiktā izvērtējumā tika konstatēts,
ka iepirkuma procedūras
parastais ilgums svārstījās no 11 līdz 34 nedēļām, savukārt personas darba dienas vidējās izmaksas dažādās dalībvalstīs atšķīrās četrkārtīg.[26]. Vēl viens
piemērs skar ietekmes uz vidi
novērtējuma procesu, kura vidējais ilgums dalībvalstīs svārstījās no mazāk par 5 mēnešiem
līdz 27 mēnešiem, un attīstītāju vidējās tiešās izmaksas svārstījās no
mazāk par EUR 4 000 līdz EUR 200 000 par
projektu. 2014. gada sākumā stājās spēkā
vairāki vienkāršošanas priekšlikumi par muitas darbu intelektuālā īpašuma
tiesību (IĪT) īstenošanā un par elektronisko iekārtu atkritumu (EEIA)
atpakaļpieņemšanu. Saskaņā ar IĪT regulu[27] tiks
samazināts administratīvais slogs un izmaksas, veicināta labāka riska
pārvaldība un uzlabota intelektuālā īpašuma tiesību īstenošana. EEIA direktīvā[28]
ir paredzēts sīko mazumtirgotāju atbrīvojums no pienākuma pieņemt atpakaļ
elektrisko un elektronisko iekārtu atkritumus. Ir svarīgi, lai visas dalībvalstis
pilnīgi izpildītu un izmantotu šajos priekšlikumos ietvertos vienkāršošanas un
sloga samazināšanas noteikumus. Tomēr ir bijuši zīmīgi piemēri tam, ka
dalībvalstis nav izmantojušas ES tiesību aktos piedāvātās vienkāršošanas
iespējas vai ir palielinājušas slogu, piemērojot valsts regulējumu jomās, uz
kurām ES noteikumi tieši neattiecas. Tas ir
konstatēts, piemēram, pārtikas nekaitīguma jomā, kur iespējamie vieglākie
režīmi maziem uzņēmumiem ne vienmēr tiek izmantoti[29], kravu autopārvadājumu jomā, kur dažu valstu
prasības attiecībā uz vieglo komerciālo transportlīdzekļu braukšanas laika
reģistrāciju jomās, uz kurām neattiecas ES tiesību akti, palielina mazo
uzņēmumu regulatīvo slogu[30], un saistībā ar uzņēmumu grāmatvedības prasībām[31]. Būtiskas priekšrocības MVU var nodrošināt arī tad, ja
dalībvalstis pilnīgi izmanto elastīgumu, kas paredzēts regulā par pārtikas
produktu informācijas sniegšanu patērētājiem. Komisija uzraudzīs, kā
dalībvalstis īsteno šos un visus pārējos REFIT pasākumus, un attiecīgās
situācijas aprakstu ietvers nākamajā rezultātu pārskata izdevumā, kuru plānots
publicēt 2015. gadā[32]. Kamēr Komisija cieši
sadarbojas ar dalībvalstīm, lai tiesību aktu kopums tiktu īstenots visās
nozarēs, līdzās pastiprinātai uzmanībai, kas tiek pievērsta normatīvajai
atbilstībai, ir palielinājusies arī horizontālās regulatīvās ietekmes
uzraudzība. Tas sākās, piemēram, ar Rīcības programma administratīvā sloga
samazināšanai+ (ABR+ programmu), kuras
ietvaros Komisija seko līdzi dalībvalstu izvēlei attiecībā uz 12 progresīvāko
prioritāro pasākumu īstenošanu[33], kas tika veikti saskaņā ar
administratīvā sloga samazināšanas programmu no 2007. gada līdz 2012. gadam[34]. Šo darbību mērķis ir dalīties ar
labāko īstenošanas pieredzi un pārbaudīt, vai paredzamais administratīvā sloga
samazinājums arī faktiski ir ticis panākts. Sākotnējie pārbaudes rezultāti
rāda, ka ietaupījumu aprēķini dažās dalībvalstīs ir bijuši pareizi attiecībā uz
Intrastat, rūpnieciskās ražošanas apsekojumu un digitālo tahogrāfu. Tomēr
ir bijušas grūtības iegūt pietiekamus un konsekventus kvantitatīvos datus un
statistiku, un ir salīdzinoši maz labākās īstenošanas pieredzes piemēru un
turpmākās vienkāršošanas iespēju valsts līmenī.
Augsta līmeņa valsts regulatīvo ekspertu grupa ir paudusi stingru atbalstu šiem
papildu pasākumiem, kuru pamatā ir Komisijas un dalībvalstu sadarbība,
novērtējot ES regulējuma praktisko ietekmi. Komisija turpina sadarboties ar
dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, lai sagatavotu objektīvāku
informāciju par ES regulējuma ietekmi. Šā darba rezultāti tiks iekļauti
nākamajā REFIT rezultātu pārskatā. III.
Turpmākās REFIT
iniciatīvas Ir
nepārtraukti jāstrādā pie tā, lai ES tiesību akti vienmēr atbilstu paredzētajam
mērķim. Tāpēc Komisija REFIT īsteno kā
pastāvīgu programmu, un nesen tā atjaunināja ES tiesību aktu apzināšanas un
pārbaudes procedūru, kas pirmo reizi REFIT ietvaros tika veikta 2013. gadā. Tika ņemtas vērā arī kopš 2013. gada oktobra
saņemtās dažādu ieinteresēto personu piezīmes un ierosinājumi attiecībā uz
Komisijas REFIT darba kārtību[35]. Pamatojoties
uz šo analīzi, Komisija uzskata, ka jaunas vienkāršošanas un sloga
samazināšanas iniciatīvas ir pamatotas vairākās jomās. Šīs
iniciatīvas paredz vienkāršot ES tiesību aktus, kas attiecas uz personu
apliecinošiem un ceļošanas dokumentiem, izstrādāt jaunu visaptverošu
uzņēmējdarbības statistikas arhitektūru (skatīt turpmāk), paplašināt vienoto
kontaktpunktu PVN jomā, ietverot visus pakalpojumus, ko uzņēmumi sniedz
patērētājiem[36],
kā arī izveidot ES PVN tīmekļa portālu, lai informētu uzņēmumus par valsts un
ES noteikumiem PVN jomā, un kodificēt tiesību aktus par trešo valstu
pieņemtajiem vīzu prasību sarakstiem[37]. Jauna ES uzņēmējdarbības statistikas arhitektūra. Komisija strādā pie tā, lai
optimizētu atsauces sistēmu un vienkāršotu uzņēmējdarbības statistikas datu
vākšanu. Reaģējot uz uzņēmumu sūdzībām, ir sākts
ES iekšējās tirdzniecības statistikas (SIMSTAT)
projekts. Tajā tiks izmēģinātas jaunas datu
vākšanas metodes, kurām vajadzētu sekmēt savākto statistikas datu labāku
izmantošanu, tādējādi vienkāršojot un samazinot ziņošanas pienākumus
uzņēmumiem. Šo izmaksu ziņā efektīvo pieeju ir iespējams ieviest arī citās
statistikas jomās (piemēram, statistikā par daudznacionāliem uzņēmumiem,
starptautisko pakalpojumu tirdzniecību un tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem),
un, ja saskaņā ar plašāku pamatregulējumu integrētas uzņēmējdarbības
statistikas jomā (FRIBS) izmēģinājumi būs veiksmīgi, šīs pieejas
izmantošana tiks paplašināta. Komisija
sagatavos priekšlikumus par tiesību aktu atcelšanu vēl citās jomās —
energoefektivitātes marķēšanas[38], pārvadājumu cenu un nosacījumu[39], kopējās lauksaimniecības politikas un saistībā ar standartizētu
paziņošanu vides jomā. Turklāt Komisija pārbauda arī
visus tiesību aktus attiecībā uz policijas un tiesu iestāžu sadarbību
krimināllietās, lai noteiktu tos aktus, kurus varētu atcelt, beidzoties Līgumos
noteiktajam pārejas periodam[40]. Par labu likumdošanas
pārvaldību Komisija uzskata tādu priekšlikumu atsaukšanu, kas likumdošanas
procesā nevirzās uz priekšu, lai dotu iespēju sākt pilnīgi no jauna vai meklētu
alternatīvus ceļus, kā sasniegt paredzēto likumdošanas mērķi. Rūpīgi izskatot visus priekšlikumus, kas iesniegti
likumdevējam, tika konstatēti vairāki priekšlikumi, kuri vai nu vairs nav
aktuāli, vai arī likumdevējs tos neatbalsta, tāpēc būtu jāierosina to atsaukšana. To vidū ir priekšlikumi par ieguldītāju kompensācijas
shēmām, aviācijas drošības nodevām, strādājošām grūtniecēm[41],
naftas piesārņojuma radīto zaudējumu kompensācijas fondu un dažu pārtikas
higiēnas noteikumu neattiecināšanu uz mikrouzņēmumiem – lai arī šis pēdējais
priekšlikums būtu sniedzis nozīmīgus ieguvumus mazajiem uzņēmumiem[42]. Ņemot vērā ar jauno
likumdošanas periodu saistītos laika apsvērumus, pašreizējā Komisija 2014. gadā
pievērsīsies svarīgākajiem jautājumiem. Komisija ir
rūpīgi izskatījusi savu plānošanas programmu un nolēmusi tajā paturēt tikai
pašus būtiskākos jautājumus. Visbeidzot Komisija
paredz vidējā termiņā sākt vairākus jaunus spēkā esošo ES regulu izpildes un
Līgumu tiesību piemērošanas izvērtējumus un atbilstības pārbaudes, tostarp par
patērētāju daļlaika lietojuma tiesību aizsardzību, kavētiem maksājumiem,
iepriekšējās iepakošanas tiesisko regulējumu, dizainparaugu sistēmu ES, prospekta
direktīvām, savstarpējās atzīšanas principa piemērošanu nolūkā uzlabot tā
darbību iekšējā tirgū[43], vieglo komerciālo transportlīdzekļu un
vieglo automobiļu radīto oglekļa dioksīda uztveršanu un uzglabāšanu,
telekomunikācijām un tiesību aktiem par nelikumīgu ieceļošanu, tranzītu un
uzturēšanos[44]. Citās
svarīgās jomās, kur pašlaik tiek gatavoti plašāki politikas pārskati, piemēram,
digitālā vienotā tirgus jomā, būs jānosaka atlikušie šķēršļi un tiesiskais
regulējums jānovērtē no izmaksu un vienkāršošanas potenciāla viedokļa[45]. Šāda veida uzdevumiem ir skaidrs REFIT aspekts. Visas
jaunās iniciatīvas ir provizoriski izklāstītas Komisijas dienestu darba
dokumentā, un tās ir jāapstiprina Komisijas darba programmā 2015. gadam. Tiesību akti ķīmisko vielu jomā. Komisija uzskata, ka ES, dalībvalstu un ieinteresēto personu
līmenī nepārtraukti jāstrādā pie tā, lai veicinātu tiesību aktu īstenošanu
ķīmisko vielu, jo īpaši REACH,
jomā un pārdomātu, kurās konkrētās jomās ir iespējams vienkāršot noteikumus un
samazināt slogu. Tas jādara tā, lai
sasniegtu augstu veselības un vides aizsardzības līmeni, vienlaikus saglabājot
Eiropas rūpniecības konkurētspēju un inovāciju šajā jomā, kā arī preču brīvu
apriti iekšējā tirgū. 2013. gadā Komisija
pārskatīja REACH regulu[46], atklājot dažus elementus,
kas būtu jākoriģē, tomēr secinājums par šā tiesību akta darbību bija pozitīvs,
un Komisija norādīja, ka pašlaik tas nav jāgroza. Taču
Komisija atzīst, ka REACH finansiālais un administratīvais slogs MVU ir
jāsamazina un ir jāuzlabo regulas īstenošana visos līmeņos. Šajā
nolūkā jau ir veikti vairāki korektīvi pasākumi, tostarp būtiska nodevu
samazināšana. 2014. gadā tiek veikti jauni
pasākumi: īpaša palīdzība MVU, lai tie varētu ievērot nelielu ražošanas
apjomu reģistrācijas termiņu 2018. gadā; efektīvāku veidu noteikšana, kā
pārvaldīt ar īpaši bīstamām vielām saistīto risku, un bīstamu ķīmisko vielu
alternatīvu noteikšana; saziņas uzlabošana ar MVU un analīze par REACH
ietekmi uz MVU, konkurētspēju un inovāciju. Vidējā
termiņā tiek apsvērti citi pasākumi, lai uzlabotu atļauju piešķiršanas procesu attiecībā
uz ķīmiskām vielām, tādējādi padarot to uzņēmumiem prognozējamāku. Šo pasākumu vidū ir, piemēram, grozījumu biežuma
samazināšana to vielu sarakstā, par kurām ir jāsaņem atļauja, atļauju
izsniegšanas procesa vienkāršošana dažos konkrētos zema riska gadījumos un
lielākas nozīmes piešķiršana sociālekonomiskajai ietekmei, licencēšanas
sarakstā iekļaujot jaunas vielas[47]. Nozares
pārstāvjiem un dalībvalstīm ir aktīvi jāiesaistās REACH
īstenošanā. Tas varētu ietvert, piemēram, iespēju
palielināšanu valsts palīdzības dienestiem un/vai tirdzniecības kamerām, kas
sniedz ieteikumus REACH īstenošanā, kā
arī augstāka koordinācijas līmeņa nodrošināšanu starp dalībvalstīm un
dalībvalstīs. 2014. gadā
sāks īstenot vairākas iniciatīvas, kas attiecas uz ķīmiskās rūpniecības nozares
normatīvo atbilstību, ietverot kopējo izmaksu novērtējumu un atbilstības
pārbaudi attiecībā uz citiem būtiskākajiem tiesību aktiem ķīmisko vielu jomā. Secinājumi, kas izdarīti dažādos šā darba posmos, tostarp pašlaik
izvērtējot tiesību aktus darba drošības un veselības jomā, un iepriekšējās
REACH pārskatīšanas rezultāti sniegs pilnīgu priekšstatu un pārskatu par visām
turpmākajām iespējām uzlabot normatīvo atbilstību šajā jomā. Komisija aicina
ieinteresētās personas un dalībvalstis kopīgi apsvērt šos jautājumus un
palīdzēt sagatavot novērtējuma ziņojumu, ko paredzēts iesniegt 2016. gadā. IV.
Horizontālie pasākumi REFIT ir daļa no Komisijas plašākas lietpratīga regulējuma politikas,
kas ietver arī tādus regulatīvus instrumentus kā ietekmes novērtējums,
apspriešanās ar ieinteresētajām personām un izvērtējums. Komisija
ir apņēmusies vēl vairāk pastiprināt šos instrumentus un citus horizontālus
pasākumus, tostarp pievēršot lielāku uzmanību regulējuma izmaksu un ieguvumu
novērtēšanai un administratīvo pienākumu, piemēram, ziņošanas prasību,
samazināšanai[48]. •
Ietekmes novērtējums Komisijas ietekmes
novērtējuma (IN) sistēma darbojas politikas cikla agrīnā stadijā, kad tiek
izstrādāti jauni priekšlikumi, lai izveidotu pierādījumu bāzi uz informāciju pamatotas
politikas veidošanai un nodrošinātu, ka Komisijas priekšlikumos ievērots subsidiaritātes un
proporcionalitātes princips. Kopš
sistēmas izveides 2002. gadā tā tiek nepārtraukti nostiprināta un
uzlabota, piemēram, 2009. gadā tika publicētas pārskatītās pamatnostādnes
un dažādās jomās (konkurētspēja un mikrouzņēmumi, pamattiesības, sociālā un
teritoriālā ietekme) ir sniegtas papildinošas norādes.
IN procesā nepārtraukti ir stiprināts pieradījumu pamats – labāki dati un
zinātniskie ieteikumi. Lai IN rezultātus, tostarp izmaksas un ieguvumus,
varētu ātrāk noteikt, Komisija 2013. gadā savos ietekmes novērtējuma
ziņojumos iekļāva standartizētu kopsavilkumu divu lappušu apjomā. Pamatojoties uz gūto pieredzi (kopš 2010. gada
— vairāk nekā 350 ietekmes novērtējumu), Komisija ir apņēmusies IN
pamatnostādnes atjaunināt, tāpēc tā noskaidros ieinteresēto personu viedokli,
rīkojot sabiedrisko apspriešanu, kas sāksies 2014. gada jūnijā. •
Ex-post izvērtējums Sistemātiski veicot ES
regulējuma ex-post izvērtējumu, pārbauda, vai ES regulējuma gaidāmie
rezultāti un ietekme ir panākti. Plānoto izvērtējumu publicēšana ES tīmekļa
vietnē[49] ir uzlabojusi izvērtējumu plānošanu.
Lai vēl vairāk nostiprinātu izvērtēšanas politiku un praksi, Komisija no 2013. gada
novembra līdz 2014. gada februārim rīkoja jauno izvērtēšanas pamatnostādņu
sabiedrisko apspriešanu. Tās rezultāti tiks izmantoti izvērtēšanas
pamatnostādņu gaidāmajā pārskatīšanā[50]. Tajos ietvers atsauci uz atbilstības
pārbaudēm, kas tika ieviestas 2010. gadā kā visaptveroši politikas
izvērtējumi, novērtējot saskaņotību un konsekvenci starp regulējuma jomām un to
ietvaros, kā arī to, vai plašāks tiesiskais regulējums visai politikas nozarei
atbilst paredzētajam mērķim. Kopš tā laika atbilstības pārbaudes ir pabeigtas
vairākās politikas jomās, piemēram, vide (ES saldūdens politika), nodarbinātība
un sociālā politika (darbinieku informēšana un uzklausīšana), rūpniecības
politika (mehānisko transportlīdzekļu tipa apstiprināšana) un transports
(iekšējais aviācijas tirgus)[51], un to rezultātā var sagatavot vairākus
tiesību aktu vienkāršošanas un sloga samazināšanas priekšlikumus[52]. •
Apspriešanās ar
ieinteresētajām personām Dialogs ar iedzīvotājiem,
sociālajiem partneriem un citām ieinteresētajām personām no uzņēmēju un
pilsoniskās sabiedrības aprindām palīdz nodrošināt pārredzamu, mērķtiecīgu un
saskaņotu likumdošanu ES. Apspriešanās ar sociālajiem partneriem un citām
ieinteresētajām personām ir paredzēta Līgumos, un tai ir īpaši liela nozīme ar
proporcionalitātes un subsidiaritātes principu saistīto problēmu apzināšanā[53].
Komisija rīko apspriešanos katrā politikas cikla posmā. Lai apspriešanās būtu
vēl kvalitatīvāka, plašāka un mērķtiecīgāka, Komisija turpinās uzlabot tās
plānošanu, politikas sagatavošanas posmā izstrādājot apspriešanās stratēģijas
un pastāvīgi informējot par izvērtējumu plānošanu. Lai uzlabotu apspriešanās
kvalitāti, Komisija izdos iekšējās pamatnostādnes, sniedzot ieteikumus un
atbalstu saviem darbiniekiem, kuri ārpus ES iestādēm rīko apspriešanos ar
ieinteresētajām personām. Pirms pamatnostādņu pieņemšanas Komisijā tiks rīkota
to sabiedriskā apspriešana. Komisija turpinās
strādāt arī pie tā, lai paplašinātu apspriešanās tvērumu, budžeta ierobežojumu robežās
palielinot pieejamo valodu skaitu. Komisija
pastiprinās apspriešanās izmantošanu izvērtējumos un atbilstības pārbaudēs,
piemērojot obligātos apspriešanās standartus, kā tas pašreiz tiek darīts
attiecībā uz ietekmes novērtējumiem[54]. Komisija ieteiks aģentūrām, rīkojot apspriešanos,
piemērot obligātos standartus. Komisija domā arī par
to, kā uzlabot sabiedrisko apspriešanu par īstenošanas un deleģētajiem aktiem. Komisija veiks pasākumus, lai uzlabotu
atgriezenisko saiti. Ieinteresētās personas jau tagad var paust viedokli par
apspriešanās plānošanu tīmekļa vietnē “Jūsu balss Eiropā”[55] un par Komisijas publicētajiem ceļvežiem, no kuriem
var gūt sākotnējo ieskatu par Komisijas iecerēm likumdošanas jomā. Nesen ir ieviesta elektroniskā ziņošanas sistēma[56]. Tiks veltītas pūles tīmekļa vietņu
uzlabošanai, lai atvieglotu komentāru un atgriezeniskās saites sniegšanu. Ieinteresēto
personu individuālās atbildes parasti tiks publicētas 15 darbdienu laikā
pēc apspriešanās beigām un kopsavilkuma ziņojums tiks publicēts ne vēlāk kā
vienlaikus ar priekšlikuma pieņemšanu Komisijā. Dažas dalībvalstis arī
sistemātiski apkopo ieinteresēto personu piezīmes un ierosinājumus, kas var būt
vērtīgs ieguldījums Komisijas centienos nodrošināt normatīvo atbilstību Eiropas
līmenī. Komisija arī plāno izteikt ierosinājumus
par savas ietekmes paplašināšanu attiecībā uz sociālajiem
partneriem un ieinteresētajām personām, jo īpaši maziem un vidējiem
uzņēmumiem (MVU), veidojot ar tiem tiešus kontaktus dalībvalstīs notiekošajās
konferencēs un apspriežoties ar Eiropas un valsts MVU apvienību un Eiropas
Biznesa atbalsta tīkla starpniecību. •
Regulējuma izmaksu un
ieguvumu aprēķināšana Izmaksu un ieguvumu aprēķināšana ir
svarīgs lietpratīga regulējuma aspekts. Komisija
nesen publicēja rezultātus ārējam pētījumam par regulējuma izmaksu un ieguvumu
novērtēšanas metodēm, kas palīdzēs atjaunināt ietekmes novērtējuma
pamatnostādnes[57]. Regulējuma izmaksu un ieguvumu
aprēķināšanai ir liela nozīme arī atbilstības pārbaudēs un ex-post
izvērtējumos. Lai novērtētu dažādās
regulējuma izmaksas, ko rada konkrētas rūpniecības nozares, Komisija veic
kopējo izmaksu novērtējumus (KIN). Divi KIN par tērauda un
alumīnija rūpniecības nozarēm jau ir pabeigti[58],
ir sākts KIN par ķīmiskās rūpniecības nozari, un vairāk darba tiek plānots
attiecībā uz koksnes apstrādes un pārstrādes rūpniecības, keramikas un stikla
rūpniecības un celtniecības nozari. KIN sniedz nozares mēroga novērtējumus par
dažādiem būtiskiem izmaksu faktoriem. Ņemot
vērā to ierobežoto darbības jomu un koncentrēšanos uz regulējuma izmaksām,
nevis ieguvumiem, KIN nevar būt vienīgais pamats politikas ieteikumu izstrādei. To rezultāti tiks ņemti vērā izvērtējumos,
atbilstības pārbaudēs un ietekmes novērtējumos. Regulējuma izmaksu
aprēķināšana ES līmenī ir īpaši sarežģīta, jo Komisijas tiesību aktu
priekšlikumu paredzamās izmaksas bieži vien mainās likumdošanas procesā
pieņemto grozījumu dēļ un ir atkarīgas no dalībvalstu izvēles attiecībā uz
īstenošanu. Tas nozīmē, ka, ja priekšlikumi likumdošanas ciklā tiek mainīti, Parlamentam
un Padomei izmaksu un ieguvumu novērtējums ir jāatjaunina[59]. Turklāt izmaksu un ieguvumu
aprēķināšanas precizitāte ietekmes novērtējumos un ex-post izvērtējumos
ir atkarīga no dalībvalstu, sociālo partneru
un ieinteresēto personu sniegto datu kvalitātes. Faktisko izmaksu
ex-post izvērtējums var uzrādīt būtiskas atšķirības salīdzinājumā ar ex-ante
aplēsēm. Gan izmaksas, gan izmaksu ietaupījumus var novērtēt par augstu[60]. Veicot ex-post izvērtēšanu, Komisija aizvien vairāk
iedziļinās tajā apstāklī, kādā apmērā faktiskās izmaksas un ieguvumi atbilst
iepriekšējos ietekmes novērtējumos veiktajām aplēsēm. •
Ziņošanas prasības Regulatīvo slogu var
samazināt, uzlabojot efektivitāti, saskaņotību un konsekvenci, kā arī samazinot
ziņošanas prasības[61]. Sagatavojot jaunus priekšlikumus, Komisija cenšas līdz
minimumam samazināt ziņošanas prasības un panākt dažādu prasību saskaņošanu.
Ziņošanas prasību optimizēšanā un konsolidēšanā būtu jāiesaista arī Parlaments
un Padome, jo ziņošanas prasības bieži vien tiek pievienotas likumdošanas
procesā[62]. Pārskatīšana būtu jāveic arī valsts,
reģionālajā un vietējā līmenī, lai apzinātu tos pienākumus, kuri pārsniedz ES
tiesību aktos noteiktās prasības. Attiecībā
uz ziņošanu Komisijai un ziņojumiem, ko sniedz Komisija, Komisija ir veikusi
pārskatīšanu vides[63] un darba drošības un veselības jomā[64].
Ziņošanas prasības ir optimizētas tādās jomās kā kohēzijas politika un
enerģētika[65]. 2015. gadā šo darbu varēs veikt arī citās jomās. V.
Normatīvā atbilstība — kopīgs
mērķis Komisija atzinīgi vērtē dalībvalstu
un ieinteresēto personu pausto interesi par REFIT, jo īpaši Eiropadomes
un Eiropas Parlamenta atbalstu[66]. Kopš pagājušā gada oktobra,
kad tika publicēta Komisijas REFIT darba kārtība, dalībvalstis[67] un ieinteresētās personas saņēma
daudzus komentārus, ierosinājumus un atsauksmes. Tos ņēma vērā, atjauninot
regulējuma pārbaudi, kas 2014. gadā tika veikta REFIT ietvaros, un
publicēja Komisijas lietpratīga regulējuma tīmekļa vietnē, lai sniegtu
informāciju par turpmāku kopīgu apsvēršanu, apspriešanu un rīcību[68]. Komisija pauž gandarījumu arī par to, ka
ieinteresētās personas no uzņēmēju un pilsoniskās sabiedrības aprindām ir
atzinušas normatīvās atbilstības nozīmi un nepieciešamību. Reaģējot uz dažu ieinteresēto personu izteiktajām bažām, Komisija
atkārtoti apstiprina, ka, īstenojot REFIT, netiek apšaubīti vispāratzītie
politikas mērķi vai nodarīts kaitējums iedzīvotāju, patērētāju vai darba ņēmēju
veselībai un drošībai vai videi. Ir jāuzlabo informētība, lai visas
ieinteresētās personas redzētu, kādu ieguvumu sniedz REFIT, proti, to,
ka Komisija cenšas nodrošināt, lai ES likumdošanas pasākumi tiktu veikti
efektīvi, lietderīgi un pareizajā līmenī, skaidri parādot ES pievienoto
vērtību. Pieredze REFIT
īstenošanā ir parādījusi, ka normatīvo atbilstību var panākt tikai tādā
gadījumā, ja Eiropas iestādes, dalībvalstis (valsts, reģionālajā un vietējā
līmenī) un ieinteresētās personas no uzņēmēju un pilsoniskās sabiedrības
aprindām strādā kopā. Normatīvo atbilstību vajadzētu noteikt par prioritāti, un
visām ES iestādēm būtu jānovērtē savas politiskās izvēles ietekme vai nu
sagatavošanas posmā, vai likumdošanas procesā. Lai savāktu datus un novērtētu,
vai ES tiesību aktu ietekme atbilst gaidītajam, būtiska nozīme ir sadarbībai ar
dalībvalstīm. Arī valstu parlamentiem
ir noteikta loma, sniedzot ieguldījumu Komisijai politikas veidošanas cikla agrīnā posmā un
pārbaudot Komisijas priekšlikumus atbilstoši subsidiaritātes kontroles mehānismam.[69] Lai
saglabātu tempu ceļā uz lietpratīgu regulējumu, liela nozīme ir arī sociālo
partneru, ieinteresēto personu, NVO un plašas sabiedrības sniegtajam
ieguldījumam. Šos kopīgos centienus
pēdējos gados ir atbalstījušas divas augsta līmeņa grupas — labākam regulējumam
un ar administratīvo slogu saistītiem jautājumiem —, sniedzot ieguldījumu
lietpratīga regulējuma programmā. Komisija uzskata, ka šo atbalstu un
kompetenci vislietderīgāk būtu apvienot vienā atsevišķā grupā, kurai būtu
piešķirtas pārskatītas pilnvaras novērtēt ES regulējuma praktisko ietekmi
dalībvalstīs, tādējādi nodrošinot rezultātus, kas ik gadu tiek iekļauti REFIT
rezultātu pārskatā. Šī grupa varētu arī palīdzēt noteikt tās regulējuma jomas,
kas ir gatavas izvērtējumam, kā arī veikt izvērtējumus un atbilstības pārbaudes
par dažiem būtiskākajiem jautājumiem. Priekšlikums izveidot jaunu augsta līmeņa
grupu, kas palīdzētu turpmākajā darbā, tiks sagatavots tuvākajos mēnešos. VI.
Secinājumi un
perspektīvas Savu apņemšanos normatīvās atbilstības
jomā Komisija pilda jau kopš 2012. gada decembra.
Šajā paziņojumā ir aprakstīti REFIT ietvaros sasniegtie rezultāti un
norādītas jomas, kurām vajadzētu pievērsties turpmākajās darbībās. No līdzšinējās pieredzes REFIT
īstenošanā var izdarīt vairākus secinājumus. Pirmkārt, lietpratīgam
regulējumam un normatīvajai atbilstībai ir vajadzīga stingra politiskā
apņemšanās un ar to saistītā politikas un procesu koriģēšana visos līmeņos —
Komisijā, starp Eiropas iestādēm un dalībvalstīs. Normatīvā atbilstība nav
vienreizējs, ātrs risinājums vai pasākums, ko veic tikai “ķeksīša pēc”. Tā
paredz pilnvaru piešķiršanu un visa nepieciešamā nodrošināšanu pārvaldes
iestādēm, lai tās varētu veidot pierādījumos pamatotu politiku, visos politikas
cikla posmos — no ietekmes novērtējuma līdz ex-post izvērtējumam —
aktīvi iesaistot sociālos partnerus un ieinteresētās personas. Otrkārt, regulatīvie procesi
ir rūpīgi jāpārbauda. Ietekmes novērtējuma padome ir nodrošinājusi būtisku
kvalitātes kontroles funkciju. To atbalsta procedūras noteikumi, kas nodrošina,
ka tikai tos priekšlikumus, kuriem pievienots pamatots ietekmes novērtējums,
var iesniegt izskatīšanai Kolēģijā. Eiropas Parlaments un aizvien biežāk arī
Padome nodrošina citu pārbaudes līmeni, novērtējot Komisijas ietekmes
novērtējuma pamatotību. Tā ir unikāla situācija — ir maz regulatīvu vai
pārvaldes iestāžu, kas pašas piemērotu vai būtu pakļautas tādam pašam
kvalitātes kontroles un pārbaudes līmenim kā Eiropas Komisija. Daži iesaka
izveidot vēl vienu ārējo kvalitātes kontroles struktūrvienību. Komisija
neatbalsta šo ideju, jo tas traucētu tās politikas veidošanas un leģislatīvajā
darbā – lai Komisija sagatavotu labus un līdzsvarotus priekšlikumus, tai pašai
ir jāveic ietekmes novērtējumi. No brīža, kad Komisija ir publicējusi savus
novērtējumus, tie ir pieejami plašai sabiedrībai pārbaudes veikšanai un
piezīmju sniegšanai. Treškārt, pieredze rāda, ka
regulējuma novērtējuma obligāta daļa ir kvantitatīvā noteikšana — izmaksu un
ieguvumu aprēķināšana. Tomēr ir jāatzīst arī kvantitatīvās noteikšanas
ierobežojumi. Komisija savos ietekmes novērtējumos sistemātiski pārbauda
izmaksas un ieguvumus, kuri integrēti attiecas uz ekonomisko un sociālo ietekmi
un ietekmi uz vidi. Ja iespējams, Komisija tos aprēķina. Ne izmaksu, ne arī
ieguvumu aprēķināšana nav precīza zinātne. Vajadzīgie dati bieži vien nav
pieejami. No ietekmes novērtējuma izrietošā labākā risinājuma sagaidāmās
izmaksas un ieguvumi palielināsies vai samazināsies atkarībā tā, kādu izvēli likumdošanas
procesā izdarīs Eiropas Parlaments un Padome un īstenošanā – dalībvalstis.
Faktiskās izmaksas var aprēķināt tikai pēc tam, kad ir veiktas darbības. Tāpēc
vienam no REFIT uzdevumiem vajadzētu būt pēc iespējas precīzai izmaksu
un ieguvumu aprēķināšanai visā likumdošanas ciklā, izmantojot drošas
uzraudzības un izvērtēšanas sistēmas, kā arī to pārbaudei un koriģēšanai pēc ikvienas
būtiskas tiesību aktu pārskatīšanas, tādējādi nodrošinot vajadzīgo datu
pieejamību, kad ir jānovērtē reālās izmaksas un ieguvumi. Ceturtkārt, vajadzība pēc
juridiskās noteiktības un paredzamības, kā arī ilgais laiks, kas nepieciešams,
lai ES līmenī veiktu izmaiņas tiesību aktos, nav savienojami ar ātriem
risinājumiem un vienkāršām regulējuma sloga samazināšanas shēmām. Jebkurām
izmaiņām ir sava cena, un ar izmaiņām saistītās pagaidu izmaksas ne vienmēr ir
pietiekami ņemtas vērā. Pagaidu izmaksas ir rūpīgi jāsamēro ar bezdarbības
izmaksām. Piektkārt, ja nevajadzīgo
slogu un izmaksas atklāj tie, kurus tiesību akti skar tieši, tas var būt nozīmīgs
kvantitatīvā novērtējuma papildinājums. Tāpēc ir jārīko apspriešanās un
debates. Ņemot vērā šos apsvērumus un
raugoties nākotnē, Komisija arī turpmāk par prioritāti atzīs un saglabās
virzību uz normatīvo atbilstību. Tā turpinās pievērsties jomām, kurām ir
būtiska ES pievienotā vērtība, ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes
principus. Tā pabeigs sagatavošanās darbus, lai
tuvākajos mēnešos pārskatītu ietekmes novērtējuma pamatnostādnes, apspriestos
ar ieinteresētajām personām un veiktu izvērtēšanu. Tā
stingri piesaistīs REFIT savām procedūrām un praksei. Komisija turpinās cieši
sadarboties ar Parlamentu un Padomi, lai nodrošinātu, ka likumdošanas procesā
tiek apstiprināti vienkāršošanas un slodzes samazināšanas radītie ieguvumi, un
aicina likumdevēju un visas dalībvalstis sasniegt pietiekamu līmeni, lai
attiecīgajās jomās palīdzētu īstenot šos pasākumus, un veikt ex-ante
ietekmes novērtējumus attiecībā uz būtiskiem Komisijas priekšlikumu
grozījumiem, kas pieņemti likumdošanas procesā[70]. Komisija turpinās sadarboties arī ar
dalībvalstīm un ieinteresētajām personām, jo īpaši ABR+ programmas
ietvaros, lai apstiprinātu paredzamos izmaksu ietaupījumus, noteiktu labāko
īstenošanas pieredzi un uzlabotu datu kvalitāti un vākšanu par regulējuma
izmaksām un ieguvumiem, lai varētu novērtēt ES regulējuma praktisko ietekmi[71]. Ir jāpastiprina Eiropas
Komisijas un dalībvalstu sadarbība regulējuma izmaksu un ieguvumu izvērtēšanā
un novērtēšanā. Ir jāapvieno centieni, lai novērtētu ES tiesību aktu īstenošanu
valsts, reģionālajā un vietējā līmenī. Parlamenta un Komisijas jaunais mandāts,
kura termiņš sāksies šogad, piedāvā iespēju visām ES iestādēm stiprināt savu
apņemšanos lietpratīga regulējuma un normatīvās atbilstības jomā. Komisija aicina sociālos
partnerus un ieinteresētās personas sniegt ieguldījumu, informāciju un
pierādījumus par pašreizējo situāciju un perspektīvām attiecībā uz REFIT,
kas aprakstīta šajā paziņojumā un tam pievienotajā dienestu darba dokumentā. [1] SWD(2013)401final, 1.8.2013.. [2] COM(2013)0685 final, 2.10.2013. [3] No visiem 23 vienkāršošanas un
regulatīvā sloga samazināšanas priekšlikumiem, kurus Komisija apņēmās sniegt,
divi tika pieņemti 2013. gadā, bet vēl 15 plānots pieņemt 2014. gadā. [4] COM(2013)0721. [5] COM(2013)0794. [6] Būtiski elementi no šā agrākā priekšlikuma ir
pārņemti 2014. gada 9. aprīlī pieņemtajā priekšlikumā par viena
īpašnieka sabiedrību. [7] Citu REFIT ietvaros atsaukto priekšlikumu vidū ir priekšlikumi
attiecībā uz informāciju plašai sabiedrībai par zālēm, regulai par Eiropas
statistiku attiecībā uz noziegumdrošības sajūtu, par dizainparaugu tiesisko
aizsardzību, par Kopienas patentu (priekšlikuma vietā ir paredzēta ciešāka
sadarbība) un par autovadītāju apliecībām, kurās ietvertas autovadītāju karšu
funkcijas. [8] Tie ir saistīti ar frizieru darba drošību un
veselību, muskuļu un skeleta sistēmas traucējumiem, vidē esošiem tabakas
dūmiem, kancerogēniem un mutagēniem. [9] To vidū ir tiesību akti par bīstamu preparātu
klasifikāciju, iepakošanu un marķēšanu, par zinātnisko sadarbību ar pārtiku
saistītos jautājumos, tērauda statistiku, smago kravas transportlīdzekļu
modernizēšanu, aprīkojot tos ar spoguļiem, un par tīro un energoefektīvo
autotransporta līdzekļu izmantošanas veicināšanu. [10] Šo darbu turpina Augsta līmeņa grupa labāka
regulējuma jautājumos, kurā darbojas valstu eksperti regulējuma jomā. Šī grupa
sadarbojas ar Komisiju, lai ES un valstu līmenī pārskatītu un pilnveidotu
lietpratīga regulējuma programmu. [11] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/think-small-first/. [12] Regula (EK) Nr. 1169/2011, piemērojama
no 2014. gada decembra, izņemot obligāto uzturvērtības marķējumu, kas būs
piemērojams no 2016. gada decembra. [13]
http://ec.europa.eu/food/food/labellingnutrition/foodlabelling/proposed_legislation_en.htm. [14] Atbrīvojumi attiecas, piemēram, uz pārtikas
produktiem, kurus tieši pārdod saimniecība vai mazie vietējie mazumtirgotāji.
Vieglākus režīmus piemēro citiem ar MVU saistītiem gadījumiem, piemēram,
informāciju par uzturvērtību var pamatot ar aprēķiniem, kuros izmantoti vispārēji
noteikti un pieņemti dati, tādējādi nav jāveic dārgas laboratorijas analīzes. [15] Saskaņā ar šiem noteikumiem dalībvalstis var,
piemēram, noteikt, ka informācija par alergēniem vai nepanesamību izraisošām
vielām nefasētos pārtikas produktos un restorānos tiek sniegta tikai mutiski
vai pēc pieprasījuma. [16] Direktīva 2013/55/ES, publicēta 2013. gada
28. decembrī (OV L 354). [17] Komisijas Deleģētā Regula (EK) Nr. 862/2012. [18] Eiropas
Parlamenta un Padomes 2014. gada 4. februāra Regula (ES) Nr. 165/2014
par tahogrāfiem autotransportā, ar kuru atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85
par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā, un groza Eiropas
Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 561/2006, ar ko paredz dažu sociālās
jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu. [19] Direktīvas 2014/24/ES un 2014/25/ES: kā
sākotnējo pierādījumu pieņemot pašdeklarāciju un dokumentāriem pierādījumiem
piemērojot “uzvarējušā pretendenta” pieeju, ar publisko iepirkumu saistītais
administratīvais slogs samazinātos par 80 %. Skatīt arī ietekmes
novērtējumu: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52011SC1585&from=EN. [20] Saskaņā
ar informāciju, ko sniedz līgumslēdzējas iestādes un līgumslēdzēji, kas
pārgājuši uz e-iepirkumu, šādi tiek ietaupīti 5–20 % līdzekļu galvenokārt cenu
samazinājumu dēļ; pieredze arī liecina, ka var ātri atgūt ieguldījumu izmaksas. Ņemot vērā
iepirkuma tirgus kopējo apjomu Eiropas Savienībā, katri 5 % ietaupījumu varētu
ienest atpakaļ budžetā aptuveni EUR 100 miljardus.( E-iepirkuma stratēģija– COM(2012)179final). [21] Direktīva 2012/19/ES: tika plānots, ka
ierosinātā sadarbspēja un datu pārsūtīšana starp valstu ražotāju reģistriem ražotāju
izmaksas samazinās aptuveni par EUR 66 miljoniem gadā. Šo Komisijas
priekšlikuma aspektu likumdevējs nepieņēma. [22] Likumdevējs neatbalstīja obligāta vienotā
kontaktpunkta izveidi novērtēšanas procedūru un pasākumu koordinēšanai un
saskaņošanai, lai paātrinātu lēmumu pieņemšanu saskaņā ar Ietekmes uz vidi
novērtējuma direktīvu (2011/92/ES), tādējādi ierobežojot efektivitātes radītās
priekšrocības uzņēmumiem. Likumdevējs arī neatbalstīja obligātu elektronisko
datu apmaiņu atkritumu pārvadājumu jomā, kur paredzamais ietaupījums uzņēmumiem
būtu EUR 44 miljoni gadā. [23] Skatīt turpmāk III iedaļā: “Jauna ES
uzņēmējdarbības statistikas arhitektūra”. [24] Komisijas priekšlikums par kopējo konsolidēto
uzņēmumu ienākuma nodokļa bāzi (KKUINB) (COM(2011)0121) likumdošanas procedūrā
ir kopš 2011. gada marta. [25] COM(2009)544: Rīcības programma administratīvā sloga samazināšanai
Eiropas Savienībā un samazinājuma plāni pa nozarēm un pasākumi 2009. gadā. [26] http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/modernising_rules/executive-summary_en.pdf [27] Regula (ES) Nr. 608/2013. [28] Direktīva 2012/19/ES. [29] Saskaņā ar ES tiesību aktiem pārtikas
nekaitīguma jomā dalībvalstu iestādes var pieņemt vieglākus režīmus attiecībā
uz noteiktiem ieguldījumiem, ko veic mazie gaļas pārstrādes uzņēmumi. [30] ES tiesību akti paredz braukšanas laika
reģistrāciju vieglajiem komerciālajiem transportlīdzekļiem, kuru svars
pārsniedz 3,5 tonnas, un no šā pienākuma atbrīvo amatniekus, kas
pārvietojas ierobežotā attālumā, izmantojot transportlīdzekļus ar svaru līdz 7,5 tonnām,
savukārt saskaņā ar dažu valstu noteikumiem braukšanas laiks ir jāreģistrē
transportlīdzekļiem, kuru svars pārsniedz 2,8 tonnas. [31] Direktīva 2006/46/EK. [32] Kopā ar šo paziņojumu sniegtā REFIT
rezultātu pārskata pirmajā izdevumā vēl nav ietverta informācija par pasākumu
īstenošanu dalībvalstīs. [33] 1) Ļaut lielākam skaitam MVU izmantot
vienkāršotus grāmatvedības/revīzijas režīmus — 2006. gada 14. jūnija
Direktīva 2006/46/EK; 2) ļaut dalībvalstīm atbrīvot mikrouzņēmumus no pienākuma
ievērot noteiktus grāmatvedības direktīvu noteikumus — 2012. gada 14. marta
Direktīva 2012/6/ES; 3) vienkāršot un optimizēt atkritumu
pārvadājumu paziņošanas sistēmu — Komisijas 2010. gada jūlija ieteikuma
vēstule dalībvalstīm; 4) tikai uzvarējušajam uzņēmumam ir jāiesniedz dokumenti,
kas pierāda pretendenta piemērotību iepirkuma procedūrai — COM(2011)0896; 5)
samazināt respondentu skaitu, vācot statistiku par ES iekšējo tirdzniecību — 2004. gada
31. marta Regula (EK) Nr. 638/2004; 6) samazināt ziņošanas prasības
par rūpniecisko ražošanu ES — Padomes 1991. gada 19. decembra Regula
(EEK) Nr. 3924/91 un Komisijas 2008. gada 11. jūlija Regula (EK)
Nr. 36/2009; 7) atcelt papildu prasības attiecībā uz rēķiniem un ļaut
plašāk izmantot elektronisko rēķinu sagatavošanas sistēmu — Padomes 2010. gada
13. jūlija Direktīva 2010/45/ES; 8) PVN atmaksāšanas procedūrā atcelt
pienākumu aizpildīt papīra veidlapas atmaksas dalībvalsts valodā — Padomes 2008. gada
12. februāra Direktīva 2008/9/EK; 9) digitālie tahogrāfi, jo īpaši to
ieviešana un izmantošanas vienkāršošana, ņemot vērā, ka aizvien vairāk mazo
amatniecības uzņēmumu turpmāk tiks atbrīvoti no pienākuma pildīt prasības
attiecībā uz tahogrāfiem, un citi vienkāršošanas pasākumi — 1985. gada 20. decembra
Regula (EEK) Nr. 3821/85; 10) atcelt pienākumu informēt par transporta
tarifiem, atvieglot prasību transportlīdzeklī glabāt dokumentārus pierādījumus
— Padomes 2008. gada 12. jūlija Regula (EK) Nr. 569/2008
(ar ko groza Regulu Nr. 11/60); 11) vienkāršot pienākumus saistībā ar
kravu un pasažieru autopārvadājumiem — 2009. gada 21. oktobra Regula
(EK) Nr. 1071/2009 un 2009. gada 21. oktobra Regula (EK)
Nr. 1072/2009; 12) vienkāršot olu marķēšanu — Eiropas Parlamenta un
Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/2013; [34] Skatīt administratīvā sloga samazināšanas
programmas (ABR) galīgo ziņojumu SWD(2012)0423 final. [35] Komisija ir saņēmusi piezīmes un ierosinājumus
no dalībvalstu (Somijas, Vācijas, Nīderlandes, Apvienotās Karalistes) iestādēm,
ieinteresēto uzņēmumu pārstāvjiem, arodbiedrībām un citām pilsoniskās
sabiedrības organizācijām. Ar tiem var iepazīties Komisijas lietpratīga
regulējuma tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/smart-regulation/refit/index_en.htm. [36] Iniciatīvas mērķis ir samazināt šķēršļus
pārrobežu tirdzniecībai un garantēt dalībvalstu PVN ieņēmumus, ES PVN sistēmu
padarot vienkāršāku, neitrālu un stabilāku. [37] Citas iniciatīvas paredz pārskatīt tiesību
aktus, kas attiecas uz kodolenerģētikas jautājumiem, iesniegt priekšlikumu
attiecībā uz pagaidu ceļošanas dokumentiem un pārskatīt regulas par
tekstilizstrādājumu un divējāda lietojuma preču importu. [38] Enerģijas etiķetes ledusskapjiem (Direktīva 2003/66), mājsaimniecības
trauku mazgāšanas mašīnām (Direktīva 1999/9) un veļas mazgājamām mašīnām
(Direktīva 1995/12), kad būs pieņemti jauni īstenošanas pasākumi. [39] Padomes 1960. gada 16. augusta
Regula Nr. 11 par diskriminācijas atcelšanu pārvadājumu cenās un
nosacījumos, īstenojot Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līguma 79. panta
3. punktu. [40] Protokols Nr. 36 par pārejas
noteikumiem, 10. pants. [41] COM(2008)600/4. [42] COM(2007)90 galīgā redakcija. [43] Saskaņā ar Padomes 2013. gada decembra
uzaicinājumu līdz 2015. gada vidum ziņot par savstarpējās atzīšanas
principa piemērošanu (skatīt
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/139846.pdf). [44] Citas jomas ietver teļa gaļas tirdzniecības
standartus, liellopu gaļas marķēšanas noteikumus, programmu tālākiem reģioniem,
Degvielas kvalitātes direktīvu (kad tā būs transponēta un pilnībā īstenota),
naftas krājumus, Zivsaimniecības kontroles regulu, kodoldrošību,
standartizāciju, azbesta radīto piesārņojumu, dzīvnieku izmantošanu eksperimentos,
stratēģisko vides novērtēšanu, plūdu riskus, gaistošos organiskos savienojumus,
apdrošināšanu (kad būs gūta pietiekama īstenošanas pieredze), mācības,
kvalifikāciju un licences autopārvadājumu jomā, jūras transportu un drošību,
kuģu radīto atkritumu uzņemšanu ostās, PVN e-rēķinu sistēmu un “vienas pieturas
miniaģentūru”, kā arī celtniecības un stikla un keramikas rūpniecības nozares. [45] Tas ietvers tiesību aktu par tiešsaistes pakalpojumiem –
Direktīvas 98/84/EK par tiesisku aizsardzību
pakalpojumiem, kas pamatojas uz ierobežotu piekļuvi vai nodrošina to un Direktīvas 2000/31/EK par dažiem
informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši
elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū – pārbaudi. [46] COM(2013)49, kam pievienots SWD(2013)025. [47] Sīkāku informāciju skatīt pievienotajos
dienestu darba dokumentos. [48] Skatīt COM(2012)0746. [49] Skatīt Komisijas lietpratīga regulējuma
tīmekļa vietni: http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/index_en.htm. [50] Sabiedriskās
apspriešanas laikā tika saņemtas 53 atbildes no valsts iestādēm,
ieinteresētajām personām un iedzīvotājiem. Kopā ar kopsavilkuma ziņojumu tās
tiks publicētas Komisijas lietpratīga regulējuma tīmekļa vietnē:
http://ec.europa.eu/smart-regulation/index_en.htm. [51] Galīgie ziņojumi ir pieejami šādā adresē: http://ec.europa.eu/smart-regulation/evaluation/documents_en.htm. [52] Piemēram, darbinieku informēšanas un
uzklausīšanas atbilstības pārbaudes rezultātā varētu tikt apvienotas trīs
direktīvas, ņemot vērā, kā noslēgsies apspriešanās ar sociālajiem partneriem,
savukārt pēc atbilstības pārbaudes par mehānisko transportlīdzekļu tipa
apstiprināšanu tiks pārskatīta Pamatdirektīva 2007/46/EK. Pilnīgu informāciju
skatīt REFIT rezultātu pārskatā. [53] Apspriešanās ir paredzēta LES 11. pantā
un 2. protokolā par subsidiaritātes principa un proporcionalitātes
principa piemērošanu. Apspriešanās ar sociālajiem partneriem sociālās politikas
kontekstā ir paredzēta LESD 153., 154. un 155. pantā, nodrošinot iespējas
arī to dalībai REFIT. [54] Īpaši apspriešanās regulējumi, kas paredzēti
Līgumos, citos ES tiesību aktos vai starptautiskos nolīgumos (piemēram,
apspriešanās ar sociālajiem partneriem), ir izslēgti. [55] http://ec.europa.eu/yourvoice/index_en.htm. [56] To var abonēt šādā adresē:
https://webgate.ec.europa.eu/notifications/homePage.do?locale=en. [57] Skatīt pētījumu “Regulējuma izmaksu un
ieguvumu novērtēšana” šādā adresē: http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/commission_guidelines/docs/131210_cba_study_sg_final.pdf. [58] Skatīt http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/metals-minerals/files/steel-cum-cost-imp_en.pdf
un http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=7124&lang=en&title=Final-report. [59] Viens piemērs, kurā to varētu garantēt, ir noteikumi par augu un augu
produktu importēšanu ES: Komisijas priekšlikuma grozījumi pašlaik tiek
apspriesti leģislatīvajā procedūrā, kā rezultātā varētu palielināties izmaksas uzņēmumiem (COM(2013)267 : Komisijas Priekšlikums regulai par aizsardzības pasākumiem pret
augiem kaitīgajiem organismiem, skatīt arī
pievienoto tabulu). [60] Ex-post izvērtējumā noteiktās faktiskās izmaksas var atšķirties
no ex-ante aplēsēm
tehnoloģiskās attīstības un uzņēmējdarbības inovācijas un efektivitātes dēļ.
Piemēram, tērauda rūpniecībā vides aizsardzības izmaksas uz produkta tonnu ir
saglabājušās nemainīgas vai samazinājušās pēdējo 20 gadu laikā,
neraugoties uz to, ka nozare ir panākusi uzlabojumu vides aizsardzības prasību
ievērošanā. (Cumulative Cost
Assessment for the Steel Industry: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/metals-minerals/files/steel-cum-cost-imp_en.pdf) [61] Ziņošanas prasības bieži vien ir saistītas, tāpēc, piemēram,
prasība Komisijai ziņot Padomei vai Parlamentam var nozīmēt papildu ziņošanas
pienākumus dalībvalstu iestādēm, ieinteresētajām personām un uzņēmumiem. [62] Regulā par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz
kohēzijas politiku ir uzskaitītas 28 atsevišķas ziņošanas prasības 11 jomās;
sešas no tām paredz regulāru ziņošanu. Galīgajā direktīvā par darba ņēmēju
norīkošanu darbā ir ietvertas papildu ziņošanas prasības dalībvalstīm, kas tika
pievienotas likumdošanas procesā (skatīt REFIT rezultātu pārskatu). [63] Daudz ir izdarīts agrāk
nesaistīto ziņošanas prasību optimizēšanā ūdens resursu politikas jomā (starp
Jūras stratēģijas direktīvu, Ūdens pamatdirektīvu, Dzīvotņu direktīvu un Putnu
direktīvu), kā rezultātā, lai izpildītu dažādās direktīvās noteiktās prasības,
dati un informācija jāsniedz tikai vienreiz, tādējādi būtiski samazinot
administratīvo slogu. Īstenojot atsevišķu izmēģinājuma projektu ziņošanas
prasību samazināšanai komunālo notekūdeņu attīrīšanas jomā, ziņošanas prasības
kļūs vienkāršākas un efektīvākas. [64] Kopš 2007. gada
dalībvalstis Komisijai iesniedz vienu, nevis vairākus ziņojumus par 24 direktīvu
praktisko īstenošanu darba drošības un veselības jomā (Direktīva 2007/30/EK, ar
ko groza Pamatdirektīvu 89/391/EEK). [65] Lai vienkāršotu un optimizētu prasības, 2013. gadā
Komisija veica ziņošanas pienākumu pārbaudes procedūru enerģētikas un kohēzijas
politikas jomā. Enerģētikas jomā vien šīs pārbaudes rezultātā tika apvienoti 43 ziņošanas
pienākumi, izveidojot 14. [66] Skatīt Eiropadomes 2014. gada 24. un 25. oktobra
secinājumus, Konkurētspējas padomes 2013. gada decembra secinājumus un
Eiropas Parlamenta 2014. gada 17. aprīļa rezolūciju par “TOP TEN”
apspriešanos un ES regulējuma sloga atvieglošanu MVU. [67] Īpaši daudz atsauksmju saņēma Apvienotā
Karaliste, Nīderlande, Somija un Vācija. [68]
http://ec.europa.eu/smart-regulation/refit/index_en.htm (jāpārbauda). [69] Paredzēts Līgumiem pievienotajā 2. protokolā. [70] Skatīt arī vienkāršošanas un slodzes
samazināšanas priekšlikumu likumdošanas procesā pieņemto grozījumu analīzi REFIT
rezultātu pārskatā, kas pievienots šim paziņojumam. [71] Saskaņā ar aplēsēm ES tiesību aktu regulatīvā
sloga viena trešdaļa ir saistīta ar tiesību aktu īstenošanu dalībvalstīs.