EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02009L0023-20130101
Directive 2009/23/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 on non-automatic weighing instruments (Codified version) (Text with EEA relevance)
Consolidated text: Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/23/EK ( 2009. gada 23. aprīlis ) par neautomātiskiem svariem (Kodificēta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ)
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/23/EK ( 2009. gada 23. aprīlis ) par neautomātiskiem svariem (Kodificēta versija) (Dokuments attiecas uz EEZ)
No longer in force
2009L0023 — LV — 01.01.2013 — 001.001
Šis dokuments ir izveidots vienīgi dokumentācijas nolūkos, un iestādes neuzņemas nekādu atbildību par tā saturu
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/23/EK (2009. gada 23. aprīlis) par neautomātiskiem svariem (Kodificēta versija) (OV L 122, 16.5.2009, p.6) |
Grozīta ar:
|
|
Oficiālais Vēstnesis |
||
No |
page |
date |
||
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA (ES) Nr. 1025/2012 (2012. gada 25. oktobris) |
L 316 |
12 |
14.11.2012 |
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA 2009/23/EK
(2009. gada 23. aprīlis)
par neautomātiskiem svariem
(Kodificēta versija)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu ( 1 ),
saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru ( 2 ),
tā kā:
(1) |
Padomes Direktīva 90/384/EEK (1990. gada 20. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz neautomātiskiem svariem ( 3 ) ir būtiski grozīta ( 4 ). Skaidrības un praktisku iemeslu labad būtu lietderīgi veikt minētās direktīvas kodifikāciju. |
(2) |
Dalībvalstu pienākums ir pasargāt sabiedrību no nepareiziem svēršanas darbību rezultātiem, ko iegūst, noteiktiem mērķiem izmantojot neautomātiskos svarus. |
(3) |
Katrā dalībvalstī obligāti noteikumi konkrēti paredz nepieciešamās prasības neautomātisko svaru darbībai, precīzi nosakot metroloģiskas un tehniskas prasības, kā arī paredz pārbaudes procedūras pirms un pēc ekspluatācijas sākšanas. Šie obligātie noteikumi nenovēršami nerada atšķirīgu aizsargātības līmeni dažādās dalībvalstīs, tomēr to atšķirības dēļ kavē tirdzniecību Kopienā. |
(4) |
Šajā direktīvā būtu jādefinē tikai obligātas prasības un pamatprasības attiecībā uz mērījumiem un neautomātiskiem svariem. Lai atvieglotu atbilstības pamatprasībām pierādīšanu, ir vajadzīgi Eiropas līmenī saskaņoti standarti, jo īpaši attiecībā uz metroloģiskajām īpašībām, kā arī projekta un konstrukcijas īpašībām, lai varētu uzskatīt, ka ierīces, kas atbilst šiem saskaņotajiem standartiem, atbilst pamatprasībām. Šos Eiropas līmenī saskaņotos standartus izstrādā privātas organizācijas, un tiem būtu jāpaliek neobligātiem dokumentiem. Šā iemesla dēļ Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) un Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komiteja (Cenelec) un Eiropas Telekomunikāciju standartu institūts (ETSI) saskaņā ar 2003. gada 28. marta parakstītajām vispārējām norādēm ( 5 ) par Komisijas un Eiropas brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) un šo trīs iestāžu sadarbību ir atzītas kā iestādes, kas ir kompetentas pieņemt saskaņotus standartus. |
(5) |
Ir pieņemta virkne direktīvu, kas paredzētas tehnisko šķēršļu atcelšanai tirdzniecībā saskaņā ar principiem, kas noteikti Padomes 1985. gada 7. maija rezolūcijā par jaunu pieeju tehniskajai saskaņošanai un standartiem ( 6 ); katra no šīm direktīvām paredz “EK” atbilstības marķējumu. Komisija savā 1989. gada 15. jūnija paziņojumā ( 7 ) par vispārēju pieeju sertifikācijai un testēšanai izvirzīja priekšlikumu par kopīgu noteikumu izstrādi attiecībā uz “EK” atbilstības marķējumu pēc vienota parauga. Padome savā 1989. gada 21. decembra rezolūcijā par vispārēju pieeju atbilstības vērtējumam ( 8 ) par galveno principu apstiprināja konsekventas pieejas pieņemšanu attiecībā uz “EK” atbilstības marķējuma lietošanu. Divi jaunās pieejas pamatelementi, kas būtu jāievēro, ir galvenās prasības un atbilstības vērtējuma procedūras. |
(6) |
Lai nodrošinātu efektīvu aizsardzību lietotājiem un trešām personām, vajadzīgs novērtējums par atbilstību attiecīgajiem metroloģiskajiem un tehniskajiem noteikumiem. Esošās atbilstības novērtējuma procedūras dažādās dalībvalstīs atšķiras. Lai izvairītos no vairākkārtējiem atbilstības novērtējumiem, kas faktiski ir šķēršļi brīvai svaru apritei, būtu lietderīgi izveidot kārtību dalībvalstu atbilstības procedūru savstarpējai atzīšanai. Lai atvieglotu savstarpēju atbilstības novērtējuma procedūru atzīšanu, būtu lietderīgi izveidot jo īpaši Kopienas procedūru līdz ar kritērijiem, kā izraudzīties organizācijas, kas atbild par to uzdevumu veikšanu, kuri ir būtiski atbilstības novērtējuma procedūrām. |
(7) |
Tādēļ ir būtiski nodrošināt, ka šādas izraudzītas organizācijas garantē augstu kvalitātes līmeni visā Kopienā. |
(8) |
Tam, ka uz neautomātiskajiem svariem ir “EK” atbilstības marķējums un uzlīme ar M burtu, būtu jānorāda, ka šie svari atbilst šīs direktīvas noteikumiem un tāpēc nav vajadzības atkārtot reiz jau veikto atbilstības novērtējumu. |
(9) |
Šī direktīva nedrīkstētu skart dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem VII pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai, |
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1.
NODAĻA
DARBĪBAS JOMA, LAIŠANA TIRGŪ UN BRĪVA APRITE
1. pants
1. Šī direktīva attiecas uz visiem neautomātiskajiem svariem.
2. Šajā direktīvā nošķir šādas neautomātiskās svaru lietošanas kategorijas:
i) masas noteikšana komercdarījumos;
ii) masas noteikšana, lai aprēķinātu nodevu, tarifu, nodokli, prēmiju, sodanaudu, kompensāciju, atlīdzību vai tamlīdzīgu maksājumu;
iii) masas noteikšana normatīvo un administratīvo aktu piemērošanai, kā arī eksperta atzinuma sniegšanai tiesā;
iv) masas noteikšana medicīnas praksē, sverot pacientus novērošanas, diagnosticēšanas un ārstniecības vajadzībām;
v) masas noteikšana farmācijā, lai pagatavotu zāles pēc receptes, kā arī masas noteikšana analīzēs, ko veic medicīnas un farmācijas laboratorijās;
vi) cenas noteikšana atkarībā no masas, tieši tirgojot preces sabiedrībai un veidojot gatavus iepakojumus;
b) visi citi lietošanas veidi, kas nav uzskaitīti a) apakšpunktā.
2. pants
Šajā direktīvā:
1) “svari” ir mērierīce, ko lieto, lai noteiktu ķermeņa masu, izmantojot gravitācijas spēka iedarbību uz šo ķermeni; svarus var lietot arī tam, lai noteiktu citus ar svariem saistītus lielumus, daudzumus, parametrus vai īpašības;
2) “neautomātiskie svari” vai “svari” ir svari, kam svēršanas laikā vajadzīga tos apkalpojošas personas iejaukšanās;
3) “saskaņots standarts” ir tehniska specifikācija (Eiropas standarts vai saskaņots dokuments), ko Komisijas uzdevumā pieņēmusi Eiropas Standartizācijas komiteja (CEN) un Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komiteja (Cenelec) vai Eiropas Telekomunikāciju standartu institūts (ETSI), vai divas vai trīs no šīm organizācijām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā ( 9 ), kā arī saskaņā ar vispārējām nostādnēm par sadarbību Komisijas, Eiropas brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) un šo trīs organizāciju starpā, kas parakstītas 2003. gada 28. martā.
3. pants
1. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka tirgū tiek laisti tikai tie svari, kuri atbilst šīs direktīvas prasībām.
2. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nepieļautu ekspluatāciju 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā uzskaitītajiem pielietojuma veidiem, ja tie neatbilst uz tiem attiecināmajām šīs direktīvas prasībām un sakarā ar to tiem nav 11. pantā paredzētā “EK” atbilstības marķējuma.
4. pants
Svariem, ko izmanto lietošanas veidiem, kas uzskatīti 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā, jāatbilst I pielikumā uzskaitītajām pamatprasībām.
Ja svari ietver ierīces, ko neizmanto lietošanas veidiem, kas minēti 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā, vai svari ir ar tādām savienoti, pamatprasības neattiecas uz šādām ierīcēm.
5. pants
1. Dalībvalstis nekavē tādu svaru laišanu tirgū, kas atbilst šīs direktīvas prasībām.
2. Dalībvalstis nekavē sākt izmantot svarus lietošanas veidiem, kas uzskaitīti 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā, ja šie svari atbilst šīs direktīvas prasībām.
6. pants
1. Dalībvalstis pieņem, ka I pielikumā definētajām pamatprasībām atbilst tādi svari, kas atbilst attiecīgajiem valsts standartiem, kuri īsteno saskaņotos standartus, kas atbilst šīm prasībām.
2. Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī atsauces uz 1. punktā minētajiem saskaņotajiem standartiem.
Dalībvalstis publicē atsauces uz 1. punktā minētajiem valsts standartiem.
▼M1 —————
8. pants
1. Ja kāda dalībvalsts uzskata, ka šīs direktīvas prasībām neatbilst svari, uz kuriem ir “EK” atbilstības marķējums, kas minēts II pielikuma 2., 3. un 4. iedaļā, un kuri ir pareizi uzstādīti un izmantoti nolūkiem, kam tie paredzēti, tā veic vajadzīgos pasākumus, lai atsauktu šos svarus no tirgus vai lai aizliegtu vai ierobežotu to lietošanu un/vai laišanu tirgū.
Attiecīgā dalībvalsts tūlīt informē Komisiju par katru tādu pasākumu, uzrādot šāda lēmuma iemeslus un jo īpaši to, vai neatbilstību izraisa:
a) neatbilstība I pielikumā definētām pamatprasībām, ja svari neatbilst saskaņotajiem standartiem, kas minēti 6. panta 1. punktā;
b) nepareiza saskaņoto standartu, kas minēti 6. panta 1. punktā, piemērošana;
c) trūkumi pašos saskaņotajos standartos, kas minēti 6. panta 1. punktā.
2. Komisija apspriežas ar iesaistītajām pusēm, cik drīz vien iespējams.
Pēc šādām apspriedēm Komisija nekavējoties informē to dalībvalsti, kas veikusi pasākumus, par apspriežu iznākumu. Ja tā konstatē, ka pasākumi ir pamatoti, tā par to tūlīt informē arī pārējās dalībvalstis.
Ja lēmums pieņemts sakarā ar trūkumiem standartos un ja dalībvalsts, kas veikusi pasākumus, nolēmusi tos turpināt, Komisija, apspriedusies ar attiecīgām pusēm, divos mēnešos iesniedz šo jautājumu komitejai, kā arī pēc tam sāk 7. pantā minēto procedūru.
3. Ja svariem, kas neatbilst attiecīgajām prasībām, ir “EK” atbilstības marķējums, kompetentā dalībvalsts attiecīgi vēršas pret marķētāju, un par to informē Komisiju un pārējās dalībvalstis.
4. Komisija nodrošina, lai dalībvalstis tiktu pastāvīgi informētas par šīs procedūras gaitu un rezultātiem.
2.
NODAĻA
ATBILSTĪBAS NOVĒRTĒJUMS
9. pants
1. Svaru atbilstību I pielikumā izklāstītajām pamatprasībām var apliecināt ar kādu no turpmāk minētajām procedūrām, ko izraugās pieteikuma iesniedzējs:
a) EK tipa pārbaude, kas minēta II pielikuma 1. punktā, pēc kuras seko vai nu EK tipa atbilstības deklarācija (ražojuma kvalitātes garantija), kas minēta II pielikuma 2. punktā, vai EK verifikācija, kas minēta II pielikuma 3. punktā;
EK tipa pārbaude tomēr nav obligāta svariem, kuros neizmanto elektroniskas ierīces un kuru slodzes mērīšanas ierīcē nav izmantota atspere uzliktā smaguma līdzsvarošanai;
b) EK vienības verifikācija, kā minēts II pielikuma 4. punktā.
2. Dokumentus un korespondenci, kas attiecas uz 1. punktā minētajām procedūrām, sastāda tās dalībvalsts valsts valodā, kurā šīs procedūras veic, vai valodā, kas ir pieņemama iestādei, kura paziņota saskaņā ar 10. panta 1. punktu.
3. Ja uz svariem attiecas citas direktīvas, kas nosaka citus aspektus un kas arī paredz “EK” atbilstības marķējumu, tad šis marķējums liecina, ka svari uzskatāmi par atbilstošiem arī šo citu direktīvu noteikumiem.
Tomēr, ja viena vai vairākas no direktīvām, kas attiecas uz svariem, pārejas periodā ļauj ražotājam izvēlēties piemērojamos noteikumus, tad “EK” atbilstības marķējums liecina par atbilstību tikai tām direktīvām, kuras ražotājs ir piemērojis ražojumam. Šajā gadījumā atsaucēm uz piemērotajām direktīvām, kuras publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, jābūt direktīvās noteiktajos dokumentos, paziņojumos vai instrukcijās, ko pievieno šiem svariem.
10. pants
1. Dalībvalstis informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par iestādēm, kuras tās izvirzījušas 9. pantā minēto procedūru izpildei, un par konkrētiem uzdevumiem, kuru izpilde šīm iestādēm ir uzdota, kā arī par identifikācijas numuriem, ko tām iepriekš piešķīrusi Komisija.
Komisija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicē paziņoto iestāžu sarakstu kopā ar to identifikācijas numuriem un uzdevumiem, kuru izpildei tās ir pilnvarotas. Komisija nodrošina šā saraksta atjaunināšanu.
2. Lai izraudzītos iestādes, dalībvalstis piemēro obligātos kritērijus, kas ietverti V pielikumā. Iestādes, kas atbilst kritērijiem, kuri fiksēti attiecīgajos saskaņotajos standartos, uzskatāmas par tādām, kas atbilst šajā pielikumā ietvertajiem kritērijiem.
3. Dalībvalsts, kas ir izraudzījusies kādu iestādi, atsauc šo lēmumu, ja konstatē, ka šī iestāde vairs neatbilst 2. punktā minētajiem izraudzīšanas kritērijiem. Tā nekavējoties par to informē pārējās dalībvalstis un Komisiju.
3.
NODAĻA
“EK” ATBILSTĪBAS MARĶĒJUMS UN UZRAKSTI
11. pants
1. Svariem, kam konstatēta EK atbilstība, “EK” atbilstības marķējumu un obligātos papildu datus, kas aprakstīti IV pielikuma 1. punktā, norāda skaidri saskatāmi, viegli salasāmi un neizdzēšami.
2. Uzrakstus, kas minēti IV pielikuma 2. punktā, skaidri saskatāmi, viegli salasāmi un neizdzēšami norāda visiem pārējiem svariem.
3. Aizliegts pie svariem piestiprināt marķējumus, ko trešās personas, pēc formas un nozīmes, var sajaukt ar “EK” atbilstības marķējumu. Jebkuru citu marķējumu drīkst piestiprināt pie svariem, ja tas nemazina “EK” atbilstības marķējumu redzamību un salasāmību.
12. pants
Neskarot 8. pantu:
a) ja kāda dalībvalsts konstatē, ka “EK” atbilstības marķējums ir piestiprināts nepamatoti, ražotāja vai viņa pilnvarotā pārstāvja, kas reģistrēts Kopienā, pienākums ir nodrošināt svaru atbilstību saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz “EK” atbilstības marķējumu, un izbeigt pārkāpumu saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts nosacījumiem;
b) ja neatbilstība turpinās, dalībvalstij jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai ierobežotu vai aizliegtu attiecīgo svaru laišanu tirgū vai nodrošinātu to izņemšanu no tirgus saskaņā ar 8. pantā paredzētajām procedūrām.
13. pants
Ja kādos svaros, ko izmanto kādā no lietošanas kategorijām, kas uzskaitītas 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā, iekļaujas ierīces, uz ko neattiecas 9. pantā minētais atbilstības novērtējums, vai šie svari ir savienoti ar šādām ierīcēm, uz katras šādas ierīces ir simbols, kas ierobežo tās lietošanu, kā noteikts IV pielikuma 3. punktā. Šo simbolu ierīcēm uzliek skaidri saskatāmi un neizdzēšami.
4.
NODAĻA
NOBEIGUMA NOTEIKUMI
14. pants
Dalībvalstis veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka svari, uz kuriem ir “EK” atbilstības marķējums, kas apliecina atbilstību šīs direktīvas prasībām, aizvien atbilstu šīm prasībām.
15. pants
Visos lēmumos, kas pieņemti saskaņā ar šo direktīvu un izraisa kādu svaru lietošanas ierobežojumu, ir precīzi jāizklāsta to pamatojums.
Šādu lēmumu tūlīt dara zināmu attiecīgai pusei, vienlaikus informējot par to, kādus tiesiskas aizsardzības līdzekļus spēkā esošie tiesību akti tai paredz konkrētajā dalībvalstī, un par šādu tiesiskas aizsardzības līdzekļu izmantošanas termiņiem.
16. pants
Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to savu tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
17. pants
Direktīvu 90/384/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar VII pielikuma A daļā minētajām direktīvām, ar šo atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem VII pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un tās piemērošanai.
Atsauces uz atcelto direktīvu uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu VIII pielikumā.
18. pants
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
19. pants
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
I PIELIKUMS
PAMATPRASĪBAS
Izmantota terminoloģija, ko lieto Starptautiskā reglamentētās metroloģijas organizācija.
Iepriekšēja piebilde
Ja svaros ir vairāk nekā viena rezultātu parādīšanas vai drukāšanas ierīce vai ja šie svari ir savienoti ar vairāk nekā vienu rezultātu parādīšanas vai drukāšanas ierīci, ko izmanto lietošanas veidiem, kas uzskaitīti 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā, šīm ierīcēm, kas atkārto svēršanas rezultātus un nevar ietekmēt pareizu svaru darbību, nav jāatbilst pamatprasībām, ja svēršanas rezultātus pareizi un neizdzēšami drukā vai reģistrē svaru daļa, kas atbilst pamatprasībām, un ja rezultātiem var piekļūt abas puses, kas ieinteresētas mērījumā. Svariem, ko izmanto, tieši tirgojot preces sabiedrībai, ierīcēm, ar ko rezultātus drukā vai parāda pārdevējam un klientam, tomēr jāatbilst pamatprasībām.
METROLOĢISKAS PRASĪBAS
1. Masas vienības
Lieto masas vienības, kas ir likumīgas vienības Padomes Direktīvas 80/181/EEK (1979. gada 20. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mērvienībām ( 10 ) nozīmē.
Ja ievērots šis nosacījums, pieļaujamas šādas vienības:
— SI vienības: kilograms, mikrograms, miligrams, grams, tonna,
— angļu masas vienība: Trojas unce, sverot dārgmetālus,
— citas vienības, kas nav SI sistēmā: metriskais karāts, sverot dārgakmeņus.
Svariem, kuros izmanto iepriekšminēto angļu masas vienību, attiecīgās turpmāk norādītās pamatprasības pārvērš minētajā angļu vienībā ar vienkāršu interpolāciju.
2. Precizitātes kategorijas
2.1. |
Noteiktas šādas precizitātes kategorijas: I speciālie svari II augstas precizitātes svari III vidējas precizitātes svari IIII parastie svari Šo kategoriju specifikācijas norādītas 1. tabulā.
1. tabula Precizitātes kategorijas
Pārvadājumu tarifu noteikšanas vajadzībām minimālo slodzi II un III kategorijas svariem samazina līdz 5e. |
2.2. |
Skalas intervāli 2.2.1. Faktiskie skalas intervāli (d) un etalona skalas intervāli (e) ir šādā formā: 1 × 10k, 2 × 10k, vai 5 × 10k masas vienības, kur k ir vesels skaitlis vai nulle. 2.2.2. Visiem svariem, kam nav rezultātu parādīšanas palīgierīces: d = e. 2.2.3. Svariem ar rezultātu parādīšanas palīgierīci piemēro šādus nosacījumus: e = 1 × 10k g d < e ≤ 10 d, izņemot I kategorijas svarus, kam d < 10–4 g, tiem e = 10–3 g. |
3. Klasifikācija
3.1. Svari ar vienu svēršanas diapazonu
Svari, kas aprīkoti ar rezultātu parādīšanas palīgierīci, pieder I vai II kategorijai. Šiem svariem minimālās slodzes apakšējo robežu šajās divās kategorijās iegūst, 1. tabulas 3. ailē etalona skalas intervālu (e) aizstājot ar faktiskās skalas intervālu (d).
Ja d < 10–4 g, I kategorijas maksimālā slodze var būt mazāka nekā 50 000 e.
3.2. Svari ar vairākiem svēršanas diapazoniem
Vairāki svēršanas diapazoni ir pieļaujami ar noteikumu, ka tie skaidri norādīti uz svariem. Katru atsevišķo svēršanas diapazonu klasificē saskaņā ar 3.1. punktu. Ja svēršanas diapazoni ir dažādās precizitātes kategorijās, svariem jāatbilst stingrākajām prasībām, kas attiecas uz precizitātes kategorijām, kurās ir svēršanas diapazoni.
3.3. Daudzintervālu svari
3.3.1. Svariem ar vienu svēršanas diapazonu var būt vairāki daļēji svēršanas diapazoni (daudzintervālu svari).
Daudzintervālu svarus neaprīko ar rezultātu parādīšanas papildierīci.
3.3.2. Katru daudzintervālu svaru daļējo svēršanas diapazonu i definē, izmantojot:
— tā etalona skalas intervālu ei |
ar e(i + 1) > ei |
— tā maksimālo slodzi Maxi |
ar Maxr = Max |
— tā minimālo slodzi Mini |
ar Mini = Max(i – 1) un Min1 = Min |
kur:
i |
= |
1, 2, … r, |
i |
= |
daļējā svēršanas diapazona numurs, |
r |
= |
kopējais daļējo svēršanas diapazonu skaits. |
Visas slodzes ir neto smaguma slodzes neatkarīgi no jebkādas izmantotās taras svara.
3.3.3. Daļējos svēršanas diapazonus klasificē atbilstīgi 2. tabulai. Visi daļējie svēršanas diapazoni ir vienā precizitātes kategorijā, un tā ir svaru precizitātes kategorija.
2. tabula
Daudzintervālu svari
Kategorija |
Etalona skalas intervāls (e) |
Minimālā slodze (Min) |
Etalona skalas intervālu skaits |
||
minimālā vērtība |
minimālā vērtība (1)
|
maksimālā vērtība
|
|||
I |
0,001 |
g ≤ ei |
100 e1 |
50 000 |
— |
II |
0,001 |
g ≤ ei ≤ 0,05 g |
20 e1 |
5 000 |
100 000 |
0,1 |
g ≤ ei |
50 e1 |
5 000 |
100 000 |
|
III |
0,1 |
g ≤ ei |
20 e1 |
500 |
10 000 |
IIII |
5 |
g ≤ ei |
10 e1 |
50 |
1 000 |
(1) Ja i = r, piemēro attiecīgo 1. tabulas aili, e aizvietojot ar el. |
4. Precizitāte
4.1. |
Īstenojot 9. pantā noteiktās procedūras, rezultātu parādīšanas kļūda nedrīkst pārsniegt maksimāli pieļaujamo rezultātu parādīšanas kļūdu, kas parādīta 3. tabulā. Ja rezultātus parāda ciparu formā, rezultātu parādīšanas kļūdu koriģē, ņemot vērā noapaļošanas kļūdu. Maksimāli pieļaujamās kļūdas attiecas uz neto vērtību un taras vērtību visiem iespējamiem smagumiem, izņemot iepriekš noteiktu taras vērtību.
3. tabula Maksimāli pieļaujamās kļūdas
|
4.2. |
Maksimāli pieļaujamās kļūdas lietošanā ir divreiz tik lielas kā pieļaujamās kļūdas, kas noteiktas 4.1. iedaļā. |
5. |
Svēršanas rezultātiem, ko iegūst ar kādiem svariem, jābūt atkārtojamiem, un tiem jābūt reproducējamiem, lietojot citas rezultātu parādīšanas ierīces un citas līdzsvarošanas metodes. Svēršanas rezultātiem jābūt pietiekami neatkarīgiem no smaguma novietojuma uz smaguma paliktņa. |
6. |
Svariem jāreaģē uz nelielām smaguma pārmaiņām. |
7. |
Lielumi, kas ietekmē svēršanu, un laiks
|
8. Galvenās prasības
9. Svēršanas rezultātu un citu smaguma vērtību parādīšana Svēršanas rezultātu un citu smaguma vērtību parādīšanai jābūt precīzai, nepārprotamai un nemaldinošai, un rezultātu parādīšanas ierīcei jābūt tādai, lai parastos lietošanas apstākļos rezultātus varētu viegli nolasīt. Šā pielikuma 1. punktā minēto vienību nosaukumi un simboli atbilst Direktīvas 80/181/EEK noteikumiem, papildinot ar metriskā karāta simbolu “ct”. Svari nedrīkst parādīt vairāk kā maksimālo slodzi (Max), kam pieskaitīti 9e. Rezultātu parādīšanas papildierīce ir atļauta tikai rezultātu parādīšanai decimāldaļās pa labi no komata. Papildrezultātu parādīšanas ierīci var izmanot tikai īslaicīgi, un tās darbība nedrīkst ietekmēt rezultātu drukāšanu. Papildrezultātus var parādīt ar noteikumu, ka tos nevar sajaukt ar galvenajiem rezultātiem. 10. Svēršanas rezultātu un citu smaguma vērtību izdrukāšana Drukātajiem rezultātiem jābūt pareiziem, viegli atpazīstamiem un nepārprotamiem. Drukai jābūt skaidrai, salasāmai, neizdzēšamai un jāsaglabājas ilgu laiku. 11. Līmeņošana Vajadzības gadījumā svari jāaprīko ar līmeņošanas ierīci un līmeņrādi, kas ir pietiekami jutīgs, lai varētu pareizi uzstādīt svarus. 12. Nullēšana Svarus var aprīkot ar nullēšanas ierīcēm. Šo ierīču darbībai jārada precīza nullēšana un tā nedrīkst izraisīt mērīšanas rezultātu neprecizitāti. 13. Taras ierīces un iepriekš paredzētas taras ierīces Svariem var būt viena vai vairākas taras ierīces un viena iepriekš paredzētas taras ierīce. Taras ierīču darbībai jārada precīza nullēšana un jānodrošina pareiza neto svara noteikšana. Iepriekš paredzētas taras ierīces darbībai jānodrošina pareiza aprēķinātās neto vērtības noteikšana.
|
II PIELIKUMS
ATBILSTĪBAS NOVĒRTĒJUMA PROCEDŪRAS
1. EK tipa pārbaude
1.1. |
EK tipa pārbaude ir procedūra, ar ko paziņotā iestāde pārliecinās par to un apliecina to, ka raksturīgi piedāvāto svaru paraugi atbilst šīs direktīvas prasībām. |
1.2. |
Pieteikumu ar lūgumu veikt EK tipa pārbaudi tikai vienai paziņotajai iestādei iesniedz ražotājs vai viņa pilnvarots Kopienā reģistrēts pārstāvis. Pieteikumā ietilpst: — ražotāja vārds (nosaukums) un adrese, kā arī, ja pieteikumu iesniedz viņa pilnvarots pārstāvis, šā pārstāvja vārds (nosaukums) un adrese, — rakstisks apliecinājums, ka šāds pieteikums nav iesniegts nevienai citai paziņotai iestādei, — projekta dokumentācija, kas aprakstīta III pielikumā. Pieteikuma iesniedzējs paziņotās iestādes rīcībā nodod vienus svarus, kas pārstāv piedāvāto produkciju, še turpmāk sauktu par “tipu”. |
1.3. |
Paziņotā iestāde: 1.3.1. pārbauda projekta dokumentāciju un pārliecinās par to, ka tips ir ražots saskaņā ar šo dokumentāciju; 1.3.2. vienojas ar pieteikuma iesniedzēju par vietu, kur tiks veiktas pārbaudes un/vai testi; 1.3.3. veic vai liek veikt attiecīgās pārbaudes un/vai testus, kas vajadzīgi, lai pārliecinātos par to, ka ražotāja izvēlētie risinājumi atbilst pamatprasībām, ja nav piemēroti 6. panta 1. punktā minētie saskaņotie standarti; 1.3.4. veic vai liek veikt attiecīgās pārbaudes un/vai testus, kas vajadzīgi, lai pārliecinātos par to, ka ražotājs ir izvēlējies piemērot attiecīgos standartus un ka tie tiešām ir piemēroti, nodrošinot atbilstību pamatprasībām. |
1.4. |
Ja tips atbilst šīs direktīvas prasībām, paziņotā iestāde pretendentam izsniedz EK tipa apstiprinājuma sertifikātu. Sertifikātā iekļauj secinājumus par pārbaudi, tās derīguma nosacījumus, ja tādi ir, apstiprināto svaru identificēšanai vajadzīgos datus, kā arī vajadzības gadījumā to darbības aprakstu. Visus attiecīgos tehniskos elementus, piemēram, rasējumus un shēmas, pievieno EK tipa apstiprinājuma sertifikātam. Sertifikāts ir derīgs 10 gadus no izdošanas dienas, un to var pagarināt par 10 gadiem. Ja notiek būtiskas pārmaiņas svaru konstrukcijā, piemēram, jaunas tehnoloģijas izmantošanas dēļ, sertifikāta derīgumu var ierobežot līdz diviem gadiem un pagarināt par trim gadiem. |
1.5. |
Katra paziņotā iestāde regulāri visām dalībvalstīm dara zināmu sarakstu, kurā uzskaita: — saņemtos pieteikumus EK tipa pārbaudei, — izdotos EK tipa apstiprinājuma sertifikātus, — noraidītos tipa sertifikāta pieteikumus, — papildinājumus un grozījumus jau izdotajiem dokumentiem. Katra paziņotā iestāde turklāt tūlīt informē visas dalībvalstis par EK tipa apstiprinājuma sertifikātu anulēšanu. Katra dalībvalsts dara šo informāciju zināmu iestādēm, kuras tā paziņojusi. |
1.6. |
Citas paziņotās iestādes var saņemt sertifikāta kopiju kopā ar tās pielikumiem. |
1.7. |
Paziņoto iestādi, kas izdevusi EK tipa apstiprinājuma sertifikātu, pretendents pastāvīgi informē par visiem apstiprinātā tipa pārveidojumiem. Pārveidojumi apstiprinātajā tipā jāapstiprina atsevišķi paziņotajai iestādei, kas izsniegusi EK tipa apstiprinājuma sertifikātu, ja šie pārveidojumi varētu ietekmēt atbilstību šīs direktīvas pamatprasībām vai paredzētajiem svaru lietošanas nosacījumiem. Šo papildu apstiprinājumu izsniedz kā pielikumu EK tipa apstiprinājuma sertifikātam. |
2. EK tipa atbilstības deklarācija (produkcijas kvalitātes garantija)
2.1. |
EK tipa atbilstības deklarācija (produkcijas kvalitātes garantija) ir procedūra, ar ko ražotājs, kas ievēro 2.2. punktā noteiktās prasības, apliecina, ka attiecīgie svari attiecīgā gadījumā atbilst tipam, kurš aprakstīts EK tipa apstiprinājuma sertifikātā, un atbilst šīs direktīvas prasībām. Ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis, kas reģistrēts Kopienā, pie katriem svariem piestiprina “EK” atbilstības marķējumu un IV pielikumā paredzētos uzrakstus, kā arī sastāda rakstisku atbilstības deklarāciju. “EK” atbilstības marķējumu papildina tās paziņotās iestādes identifikācijas numurs, kura atbild par 2.4. punktā minēto EK uzraudzību. |
2.2. |
Ražotājam pareizi jāīsteno kvalitātes nodrošinājuma sistēma, kas aprakstīta 2.3. punktā, un tam jābūt pakļautam 2.4. punktā aprakstītajai uzraudzībai. |
2.3. |
Kvalitātes nodrošinājuma sistēma 2.3.1. Ražotājs iesniedz paziņotajai iestādei pieteikumu ar lūgumu apstiprināt viņa kvalitātes nodrošinājuma sistēmu. Pieteikumā norāda: — apņemšanos izpildīt saistības, ko uzliek apstiprinātā kvalitātes nodrošinājuma sistēma, — apņemšanos uzturēt apstiprināto kvalitātes nodrošinājuma sistēmu, lai nodrošinātu pastāvīgu tās piemērotību ražošanai un efektivitāti. Ražotājs paziņotajai iestādei dara zināmu visu vajadzīgo informāciju, jo īpaši kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentāciju un svaru konstrukcijas dokumentāciju. 2.3.2. Kvalitātes nodrošinājuma sistēmai jānodrošina svaru atbilstība tipam, kas aprakstīts EK tipa apstiprinājuma sertifikātā, kā arī šīs direktīvas prasībām. Visas kvalitātes nodrošinājuma sistēmas sastāvdaļas, prasības un noteikumus, ko ievēro ražotājs, jādokumentē sistemātiski un kārtīgi, rakstiski fiksējot noteikumus, procedūras un instrukcijas. Šī kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentācijai jānodrošina pareiza kvalitātes programmu, plānu, pamācību un reģistru izpratne. Tajā jo īpaši pienācīgi jāapraksta: — mērķi kvalitātes jomā un organizatoriskā struktūra, vadības personāla pienākumi un viņu pilnvaras attiecībā uz ražojuma kvalitāti, — izgatavošanas process, kvalitātes kontroles un nodrošināšanas paņēmieni, kā arī izmantojamie sistemātiskie pasākumi, — pārbaudes un testi, ko veiks pirms izgatavošanas, izgatavošanas laikā un pēc tās, kā arī to veikšanas biežums, — līdzekļi, ar ko pārraudzīs vajadzīgās ražojumu kvalitātes sasniegšanu un efektīvu kvalitātes nodrošinājuma sistēmas darbību. 2.3.3. Paziņotā iestāde pārbauda un izvērtē šo kvalitātes sistēmu, lai noteiktu, vai tā atbilst 2.3.2. punktā minētajām prasībām. Tā uzskata, ka kvalitātes nodrošinājuma sistēmas, kas īsteno attiecīgo saskaņoto standartu, atbilst šīm prasībām. Tā dara zināmu savu lēmumu ražotājam un informē par to pārējās paziņotās iestādes. Paziņojumā ražotājam iekļauj secinājumus par pārbaudi, kā arī, atteikuma gadījumā, lēmuma pamatojumu. 2.3.4. Ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis pastāvīgi informē paziņoto iestādi, kas apstiprinājusi kvalitātes sistēmu, par visiem kvalitātes nodrošināšanas sistēmas jauninājumiem, ko radījusi, piemēram, jauna tehnoloģija vai jauna kvalitātes koncepcija. 2.3.5. Visas paziņotās iestādes, kas anulē kvalitātes nodrošināšanas sistēmas apstiprinājumu, informē par to citas paziņotās iestādes. |
2.4. |
EK uzraudzība 2.4.1. EK uzraudzības mērķis ir nodrošināt to, ka ražotājs kārtīgi pilda pienākumus, ko uzliek apstiprinātā kvalitātes nodrošinājuma sistēma. 2.4.2. Ražotājs dod atļauju paziņotājai iestādei veikt visas vajadzīgās apskates, tostarp ražošanas telpu, noliktavu un laboratoriju apskates, kā arī sniedz tai visu vajadzīgo informāciju, jo īpaši: — kvalitātes nodrošinājuma sistēmas dokumentāciju, — projekta dokumentāciju, — kvalitātes reģistrus, piemēram, ziņojumus par apskatēm, testiem, kalibrēšanu un attiecīgā personāla kvalifikāciju u. c. Paziņotā iestāde regulāri veic revīzijas, lai nodrošinātu, ka ražotājs uztur un piemēro kvalitātes nodrošināšanas sistēmu; tā iesniedz ražotājam revīzijas ziņojumu. Turklāt paziņotā iestāde var bez brīdinājuma ierasties pie ražotāja. Šādu apmeklējumu laikā paziņotā iestāde var veikt daļējas revīzijas. Tā iesniedz ražotājam pārskatu par apmeklējumu un, attiecīgā gadījumā, revīzijas ziņojumu. 2.4.3. Paziņotā iestāde nodrošina, ka ražotājs uztur un izmanto apstiprināto kvalitātes nodrošinājuma sistēmu. |
3. EK verifikācija
3.1. |
EK verifikācija ir procedūra, ar kuru ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis, kas reģistrēts Kopienā, nodrošina un deklarē saskaņā ar 3.3. punktu pārbaudīto svaru, ja vajadzīgs, atbilstību EK tipa pārbaudes sertifikātā aprakstītajam tipam un uz tiem attiecināmo direktīvu prasībām. |
3.2. |
Ražotājs veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izgatavošanas procesā nodrošinātu svaru atbilstību, ja vajadzīgs, EK tipa pārbaudes sertifikātā aprakstītajam tipam un uz tiem attiecināmajām šīs direktīvas prasībām. Ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā pie katriem svariem piestiprina “EK” atbilstības marķējumu un sastāda rakstisku atbilstības deklarāciju. |
3.3. |
Paziņotā iestāde izdara attiecīgas pārbaudes un testus, t. i., pārbaudot katrus svarus, kā noteikts 3.5. punktā, lai noskaidrotu ražojuma atbilstību šīs direktīvas prasībām. |
3.4. |
Ja uz svariem neattiecas EK tipa apstiprinājums, III pielikumā noteiktajai svaru projekta dokumentācijai jābūt pieejamai paziņotajai iestādei pēc tās pieprasījuma. |
3.5. |
Verifikācija, pārbaudot un testējot katrus svarus. 3.5.1. Katrus svarus pārbauda un testē atsevišķi, kā noteikts attiecīgajā(-os) saskaņotajā(-os) standartā(-os), kas minēti 6. panta 1. punktā, vai izdarot līdzvērtīgus testus, lai verificētu to atbilstību, ja vajadzīgs, EK tipa pārbaudes sertifikātā aprakstītajam tipam un uz svariem attiecināmajām šīs direktīvas prasībām. 3.5.2. Paziņotā iestāde pie katriem svariem, kuru atbilstība prasībām ir noteikta, piestiprina tās identifikācijas numuru vai nodrošina tā piestiprināšanu un atbilstoši izdarītajiem testiem sastāda rakstisku atbilstības sertifikātu. 3.5.3. Ražotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim, pēc pieprasījuma, jānodrošina paziņotās iestādes atbilstības sertifikātu uzrādīšana. |
4. EK vienības verifikācija
4.1. |
EK vienības verifikācija ir procedūra, ar kuru ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis Kopienā nodrošina un deklarē parasti konkrētam lietojumam paredzēto svaru, kas izlaisti kopā ar 4.2. punktā minēto sertifikātu, atbilstību šīs direktīvas prasībām, kuras uz tiem attiecas. Ražotājs vai viņa pilnvarots pārstāvis pie svariem piestiprina “EK” atbilstības marķējumu un sastāda rakstisku atbilstības deklarāciju. |
4.2. |
Paziņotā iestāde pārbauda svarus un veic attiecīgus testus, kā noteikts attiecīgajā(-os) saskaņotajā(-os) 6. panta 1. punktā minētajā(-os) standartā(-os), lai nodrošinātu atbilstību attiecīgajām šīs direktīvas prasībām. Paziņotā iestāde pie instrumenta, kura atbilstība prasībām ir noteikta, piestiprina tās identifikācijas numuru vai nodrošina tā piestiprināšanu un atbilstīgi izdarītajiem testiem sastāda rakstisku atbilstības sertifikātu. |
4.3. |
Svaru projekta tehniskās dokumentācijas mērķis, saskaņā ar III pielikumu, ir dot iespēju novērtēt atbilstību šīs direktīvas prasībām un izprast svaru uzbūvi, izgatavošanu un darbību. Tai jābūt pieejamai paziņotās iestādes vajadzībām. |
4.4. |
Ražotājam vai viņa pilnvarotam pārstāvim, pēc pieprasījuma, jānodrošina paziņotās iestādes atbilstības sertifikātu uzrādīšana. |
5. Vispārīgi noteikumi
5.1. |
EK tipa atbilstības deklarāciju (produkcijas kvalitātes garantija), EK verifikāciju un EK vienības verifikāciju var veikt ražotāja rūpnīcā vai jebkurā citā vietā, ja svari nav jāizjauc tāpēc, lai pārvestu līdz lietošanas vietai, un ja lietošanas vietā svari nav jāsamontē pirms lietošanas sākšanas vai nav jāveic citi uzstādīšanas darbi, kas var ietekmēt svaru darbību, un ja ir ievērots smaguma spēka lielums lietošanas vietā vai arī svaru darbība ir nejutīga pret smaguma spēka maiņām. Visos citos gadījumos tās veic svaru lietošanas vietā. |
5.2. |
Ja svaru darbība ir jutīga pret smaguma spēka pārmaiņām, 5.1. punktā minētās procedūras var veikt divos posmos, turklāt otrajā posmā ietver visas pārbaudes un izmēģinājumus, kuru iznākums ir atkarīgs no smaguma spēka, bet pirmajā posmā – visas pārējās pārbaudes un izmēģinājumus. Otro posmu veic svaru lietošanas vietā. Ja dalībvalsts savā teritorijā noteikusi smaguma spēka zonas, frāzi “svaru lietošanas vietā” var lasīt kā “svaru lietošanas smaguma spēka zonā”.
|
III PIELIKUMS
PROJEKTA DOKUMENTĀCIJA
Tehniskajai dokumentācijai saprotami jāparāda izstrādājuma projekts, izgatavošana un darbība, un tai jādod iespēja novērtēt tā atbilstību šīs direktīvas prasībām.
Dokumentācijā, ciktāl tas attiecas uz šādu novērtējumu, iekļauj:
— vispārīgu tipa aprakstu,
— vispārīgus projekta un izgatavošanas rasējumus, kā arī sastāvdaļu, mezglu, elektrības ķēžu u. c. shēmas,
— aprakstus un paskaidrojumus, lai saprastu iepriekš minētos dokumentus, ieskaitot svaru darbību,
— pilnībā vai daļēji piemērotu 6. panta 1. punktā minēto saskaņoto standartu sarakstu, kā arī to risinājumu aprakstu, kas izvēlēti, lai ražojums atbilstu pamatprasībām, ja 6. panta 1. punktā minētie saskaņotie standarti nav piemēroti,
— projekta aprēķinu un pārbaužu rezultātus u. tml.,
— testa ziņojumus,
— tādu svaru EK tipa apstiprinājuma sertifikātus un tiem veiktu attiecīgo testu rezultātus, kuros ir daļas, kas vienādas ar projektā iekļautajām daļām.
IV PIELIKUMS
“EK” ATBILSTĪBAS MARĶĒJUMS UN IEKĻAUŠANA
1. Svari, uz kuriem attiecas EK atbilstības novērtējuma procedūra
1.1. Uz šiem svariem jābūt:
— “EK” atbilstības marķējumam, kurā ietilpst VI pielikumā aprakstītais “EK” simbols,
— paziņotās(-o) iestādes/iestāžu, kura(-as) izpildījusi/izpildījušas EK uzraudzību vai EK verifikāciju, identifikācijas numuram(-iem).
Piestiprinot pie svariem, augšminēto marķējumu un uzrakstus skaidri sagrupē atsevišķā vienībā;
b) zaļai kvadrātiskai uzlīmei vismaz 12,5 mm × 12,5 mm lielumā, uz kuras melnā krāsā uzdrukāts lielais burts “M”;
c) šādiem uzrakstiem:
— attiecīgā gadījumā – EK tipa apstiprinājuma sertifikāta numurs,
— ražotāja marka vai nosaukums,
— precizitātes kategorija, kas ietverta ovālā vai divās horizontālās līnijās, ko savieno divi pusloki,
— maksimālā slodze šādā formā: Max …,
— minimālā slodze šādā formā: Min …,
— etalona skalas intervāls šādā formā e =,
— “EK” atbilstības marķējuma piestiprināšanas gadskaitļa pēdējie divi cipari,
un vēl, vajadzības gadījumā:
— sērijas numurs,
— svariem, kas sastāv no atsevišķām, bet savienotām vienībām – identifikācijas zīme uz katras vienības,
— skalas intervāls, ja tas atšķiras no e, šādā formā: d = …,
— maksimālais papildu taras lielums šādā formā: T = + …,
— maksimālais atņemamais taras lielums, ja tas atšķiras no Max, šādā formā: T = – …,
— taras intervāls, ja tas atšķiras no d, šādā formā: dT= …,
— maksimālā nekaitīgā slodze, ja tā atšķiras no Max, šādā formā: Lim …,
— īpašās temperatūras robežas šādā formā: … °C/… °C,
— svara paliktņa un atsvaru koeficients.
1.2. Uz svariem jābūt pietiekami daudz vietas, lai varētu uzlikt “EK” atbilstības marķējumu un/vai uzrakstus. Tiem jābūt tādiem, lai būtu neiespējami noņemt zīmi un uzrakstus, tos nesabojājot, un lai zīme un uzraksti ir redzami, kad svari atrodas parastajā darba stāvoklī.
1.3. Ja lieto datu plāksnīti, jābūt iespējai to noplombēt, ja vien tā nav tāda, ka ir neiespējami to noņemt nesalaužot. Ja datu plāksnīte ir plombējama, jābūt iespējai tai piestiprināt kontrolatzīmi.
1.4. Uzrakstiem Max, Min, e, d jābūt arī rezultātu parādīšanas ierīces tuvumā, ja vien tie jau nav tur izvietoti.
1.5. Uz katras slodzes mērīšanas ierīces, kas ir savienota vai ko var savienot ar vienu vai vairākiem smaguma paliktņiem, jābūt attiecīgiem uzrakstiem, kas atbilst konkrētajam smaguma paliktnim.
2. Pārējie svari
Uz pārējiem svariem jābūt šādiem datiem:
— ražotāja marka vai nosaukums,
— maksimālā slodze šādā formā: Max ….
Uz šiem svariem nedrīkst būt 1.1. punkta b) apakšpunktā paredzēto uzlīmju.
3. Lietojuma ierobežojuma simbols, kas minēts 13. pantā
Šo simbolu veido ar melnu krāsu uzdrukāts lielais burts “M” uz sarkana kvadrātiska laukuma vismaz 25 mm × 25 mm lielumā, ko krusto divas diagonāles.
V PIELIKUMS
Kritēriju minimums, kas dalībvalstīm jāpiemēro, izraugoties organizācijas ar 9. pantā minēto procedūru saistīto uzdevumu veikšanai
1) Šīm organizācijām jābūt vajadzīgajam personālam, līdzekļiem un iekārtām.
2) Šo organizāciju personālam jābūt tehniski kompetentam un profesionāli godprātīgam.
3) Šīm organizācijām jādarbojas neatkarīgi no jebkurām aprindām, grupām vai personām, kas ir tieši vai netieši ieinteresētas neautomātiskajos svaros, veicot testus, sastādot ziņojumus, izdodot sertifikātus un veicot šajā direktīvā paredzēto uzraudzību.
4) Šo organizāciju personālam jāievēro dienesta noslēpums.
5) Šīm iestādēm jānoslēdz civiltiesiskās atbildības apdrošināšanu, ja vien to saskaņā ar tiesību aktiem nesedz valsts.
Dalībvalstis regulāri pārbauda 1. un 2. punktā minēto nosacījumu izpildi.
VI PIELIKUMS
“EK” ATBILSTĪBAS MARĶĒJUMS
— “EK” atbilstības marķējums sastāv no lielajiem burtiem “EK” šādā formā:
—
— Ja “EK” atbilstības marķējumu samazina vai palielina, iepriekš sniegtajā graduētajā zīmējumā noteiktās proporcijas jāsaglabā.
— “EK” atbilstības marķējuma komponentu vertikālajam izmēram jābūt vienādam, un tas nedrīkst būt mazāks par 5 mm.
VII PIELIKUMS
A DAĻA
Atceltā direktīva ar sekojošo grozījumu
(minēta 17. pantā)
Padomes Direktīva 90/384/EEK (OV L 189, 20.7.1990., 1. lpp.) |
|
Padomes Direktīva 93/68/EEK (OV L 220, 30.8.1993., 1. lpp.) |
tikai 1. panta 7. punkts un 8. pants |
B DAĻA
Termiņi transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai
(minēti 17. pantā)
Direktīva |
Termiņš transponēšanai |
Piemērošanas datums |
90/384/EEK |
1992. gada 30. jūnijs |
1993. gada 1. janvāris (1) |
93/68/EEK |
1994. gada 30. jūnijs |
1995. gada 1. janvāris (2) |
(1) Saskaņā ar Direktīvas 90/384/EEK 15. panta 3. punktu, dalībvalstis tomēr 10 gadus no dienas, kurā tās piemēro 1. punktā minētos noteikumus par transponēšanu valsts tiesību aktos, atļauj laist tirgū un/vai nodot ekspluatācijā svarus, kas atbilst noteikumiem, kuri bija spēkā pirms 1993. gada 1. janvāra. (2) Saskaņā ar Direktīvas 93/68/EEK 14. panta 2. punktu “Līdz 1997. gada 1. janvārim dalībvalstis ļauj laist tirgū un nodot ekspluatācijā ražojumus, kas atbilst marķējuma noteikumiem, kuri bija spēkā līdz 1995. gada 1. janvārim.” |
VIII PIELIKUMS
ATBILSTĪBAS TABULA
Direktīva 90/384/EEK |
Šī direktīva |
5. apsvērums, pēdējais teikums |
2. pants, 3. punkts |
1. pants, 1. punkts, pirmā daļa |
2. pants, 1. punkts |
1. pants, 1. punkts, otrā daļa |
2. pants, 2. punkts |
1. panta 1. punkta trešā daļa |
1. panta 1. punkts |
1. panta 2. punkta ievadvārdi |
1. panta 2. punkta ievadvārdi |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta 1) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta 2) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta ii) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta 3) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta iii) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta 4) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta iv) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta 5) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta v) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta 6) punkts |
1. panta 2. punkta a) apakšpunkta vi) punkts |
1. panta 2. punkta b) apakšpunkts |
1. panta 2. punkta b) apakšpunkts |
2. pants |
3. pants |
3. pants |
4. pants |
4. pants |
5. pants |
5. pants |
6. pants |
6. panta pirmās daļas pirmais teikums |
7. panta pirmā daļa |
6. panta pirmās daļas otrais teikums |
7. panta otrā daļa |
6. panta otrā daļa |
7. panta trešā daļa |
7. pants |
8. pants |
8. panta 1. un 2. punkts |
9. panta 1. un 2. punkts |
8. panta 3. punkta a) apakšpunkts |
9. panta 3. punkta pirmā daļa |
8. panta 3. punkta b) apakšpunkts |
9. panta 3. punkta otrā daļa |
9. pants |
10. pants |
10. pants |
11. pants |
11. pants |
12. pants |
12. pants |
13. pants |
13. pants |
14. pants |
14. panta pirmais teikums |
15. panta pirmā daļa |
14. panta otrais teikums |
15. panta otrā daļa |
15. panta 1. līdz 3. punkts |
— |
15. panta 4. punkts |
16. pants |
15. panta 5. punkts |
— |
— |
17. pants |
— |
18. pants |
16. pants |
19. pants |
I līdz VI pielikums |
I līdz VI pielikums |
— |
VII pielikums |
— |
VIII pielikums |
( 1 ) OV C 44, 16.2.2008., 33. lpp.
( 2 ) Eiropas Parlamenta 2007. gada 11. decembra Atzinums (OV C 323 E, 18.12.2008., 57. lpp.) un Padomes 2009. gada 23. marta Lēmums.
( 3 ) OV L 189, 20.7.1990., 1. lpp.
( 4 ) Sk. VII pielikuma A daļu.
( 5 ) OV C 91, 16.4.2003., 7. lpp.
( 6 ) OV C 136, 4.6.1985., 1. lpp.
( 7 ) OV C 267, 19.10.1989., 3. lpp.
( 8 ) OV C 10, 16.1.1990., 1. lpp.
( 9 ) OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp.
( 10 ) OV L 39, 15.2.1980., 40. lpp.