This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52011DC0712
COMMUNICATION FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL AND THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE Double Taxation in the Single Market
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Dvigubas apmokestinimas bendrojoje rinkoje
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Dvigubas apmokestinimas bendrojoje rinkoje
/* KOM/2011/0712 galutinis */
KOMISIJOS KOMUNIKATAS EUROPOS PARLAMENTUI, TARYBAI IR EUROPOS EKONOMIKOS IR SOCIALINIŲ REIKALŲ KOMITETUI Dvigubas apmokestinimas bendrojoje rinkoje /* KOM/2011/0712 galutinis */
TURINYS 1........... Įvadas............................................................................................................................ 3 2........... Kas yra dvigubas apmokestinimas?................................................................................. 4 3........... Ar dvigubas apmokestinimas yra
problema?.................................................................... 6 4........... Esamos atsakomosios priemonės
ir jų ribotumas sprendžiant pagrindines problemas......... 8 5........... Galimi sprendimai........................................................................................................... 9 5.1........ Esamų priemonių
stiprinimas............................................................................................ 9 5.2........ Dvigubo apmokestinimo išvengimo
sutarčių aprėpties ir taikymo srities išplėtimas............ 10 5.3........ Priemonės, kuriomis siekiama,
kad ES valstybės narės nuosekliau aiškintų ir taikytų
dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarčių nuostatas.......................................................................................... 10 5.4........ Ginčų sprendimo ES palengvinimas
ir paspartinimas....................................................... 10 6........... Tolesnės priemonės ir
išvados....................................................................................... 11
1.
Įvadas
Būtina iš
tikrųjų paremti konkurencingesnę ekonomiką, kuri yra
pažangaus ir tvaraus augimo variklis, ypač per šią krizę,
aiškiai parodžiusią, kaip glaudžiai susijusi ES valstybių narių
ekonomika. Tą Komisija, be kitų dalykų, pabrėžė
strategijoje „Europa 2020“[1]
ir papildė, kad siekiant šių tikslų privalu veiksmingai, šalinant
likusias kliūtis, pasitelkti visų sričių ES politiką,
visų pirma bendrąją rinką. 2011 m. kovo
24–25 ir birželio 24 d. Europos Vadovų Tarybos išvadose ypač pabrėžta,
kad reikia pragmatiškai derinti mokesčių politiką – tai yra
didesnio ekonominės politikos derinimo euro zonoje dalis, – kad
būtų paremtas fiskalinis konsolidavimas ir ekonomikos augimas. Augimas daugiausiai priklauso nuo gerai
veikiančių rinkų, kuriose konkurencija skatina verslą.
Siekiant labiau integruoti bendrąją rinką, vis dar reikia
pašalinti kelias kliūtis, įskaitant tarpvalstybinės veiklos
kliūtis, ir supaprastinti sudėtingą teisinį
reguliavimą dėl kai kuriems sandoriams taikomų
27 skirtingų taisyklių rinkinių. Europos Sąjungos
mokesčių sistemos nepadeda supaprastinti esamos teisinės
sistemos. Praėjus beveik 20 metų po bendrosios rinkos
sukūrimo, ES rinkoje veiklą vykdančioms įmonėms ir
asmenims dar kyla pavojus, kad jie bus apmokestinti daugiau negu vienoje
valstybėje narėje už tas pačias įplaukas, kai tik jų
veikla išsiplės už vidaus sienų, nors, kai kuriais atvejais, jie galėtų
išvengti visų mokesčių[2].
Kai valstybės narės siekia užtikrintų ir papildomų mokestinių
įplaukų ir nori, kad mokesčių mokėtojai jomis
pasitikėtų, svarbu, kad jos imtųsi reikiamų priemonių
dvigubam apmokestinimui ir dvigubam neapmokestinimui pašalinti. Kadangi abiem
atvejais gali kilti pavojus pačiai bendrosios rinkos idėjai, jie visiškai
nepriimtini. Dėl to, kad
įmonės ir piliečiai naudojasi pagrindinėmis laisvėmis
vykdyti tarpvalstybinę veiklą vidaus rinkoje, jie savaime
neturėtų būti apmokestinami daugiau už panašius mokesčių
mokėtojus, kurie apmokestinami tik savo valstybėje narėje. Dvigubas
apmokestinimas tarpvalstybinės veiklos atveju – nenuoseklios
skirtingų valstybių narių vidaus mokesčių sistemų
sąveikos rezultatas – yra pagrindinė kliūtis vidaus rinkai ir
tikroji problema jai įtvirtinti[3].
Dvigubo apmokestinimo dėl nesuderintos mokesčių politikos šalinimo
principas turėtų būti pagrindinis bet kokios Komisijos
ilgalaikės strategijos elementas. Įvairiopai
pabrėžtas tiek neigiamas dvigubo apmokestinimo vaidmuo, tiek poreikis
pagerinti vidaus rinkos veikimą labiau derinant mokesčių
politiką[4].
Be to, yra akivaizdžių
įrodymų[5],
kad daugumai ES mokesčių mokėtojų dvigubo apmokestinimo
klausimai aktualūs. Kaip paskelbta anksčiau[6], šiame komunikate nurodomos
tarpvalstybinio dvigubo apmokestinimo problemos[7]
ir jų poveikis vidaus rinkai. Jame paaiškinama, kuriuos sprendimus
valstybės narės ir ES institucijos jau išnagrinėjo, ir kuriose
srityse reikia toliau derinti veiksmus, kad visų pirma būtų
išvengta dvigubo apmokestinimo atvejų, o vėliau būtų
užtikrintas veiksmingas, greitas ir nebrangus dvigubo apmokestinimo
ginčų sprendimo metodas. Tokie sėkmingi veiksmai padėtų ES
tapti įmonėms patrauklesne veiklos vykdymo vieta, be to, sustiprėtų
sąžiningesnė konkurencija vidaus rinkoje. Tai padėtų pasiekti
tikslą – išnaudoti visą integruotos ES rinkos potencialą, kaip
nurodyta Bendrosios rinkos akte[8],
– ir pašalintų veiksmingo ES piliečių teisių
įgyvendinimo kliūtis, kaip pabrėžta 2010 m. ES
pilietybės ataskaitoje[9].
2.
Kas yra dvigubas apmokestinimas?
Dvigubą apmokestinimą čia aptariama
prasme galima apibūdinti taip: jis yra, kai palyginamus tų
pačių apmokestinamųjų pajamų arba kapitalo
mokesčius nustato dvi (arba daugiau) mokesčių jurisdikcijos[10]. Nors dvigubo apmokestinimo –
visų pirma ekonominio dvigubo apmokestinimo – atvejų gali pasitaikyti
ir veiklą vykdant tik vienos šalies viduje, šiame komunikate
nagrinėjami tik tarpvalstybiniai atvejai. Tarptautiniu lygmeniu dvigubas apmokestinimas
įmanomas dėl dviejų gyvenamųjų (ar registracijos)
vietų arba apmokestinimo ir gyvenamosios (ar registracijos) vietos
valstybėje, ir kilmės valstybėje. Toliau pateikiamais pavyzdžiais paaiškinami abu
atvejai. 1 pavyzdys. Dvigubo apmokestinimo dėl
dviejų gyvenamųjų (ar registracijos) vietų atveju dvigubas
apmokestinimas galimas, kai taikomi skirtingi kriterijai. Pavyzdžiui, gali
būti laikoma, kad bendrovė yra rezidentė mokesčių
tikslais valstybėje narėje, kurioje ji teisiškai registruota, ir tuo
pačiu metu kitoje valstybėje narėje, kurioje ji vykdo
pagrindinę veiklą. Tokiu atveju bendrovė galėtų
būti įpareigojama mokėti įmonių pelno mokestį,
pagrįstą bendrąja baze, abiejose valstybėse narėse,
t. y. tų pačių pajamų mokestį mokėti du
kartus. 2 pavyzdys. Valstybėje narėje paprastai
apmokestinamos mokesčių mokėtojų nerezidentų iš toje
valstybėje esančių šaltinių gautos pajamos. Šis iš toje
valstybėje esančių šaltinių gautų pajamų
apmokestinimas gali sutapti su bendru apmokestinimu mokesčių
mokėtojo gyvenamosios (ar registracijos) vietos valstybėje. Pavyzdžiui,
menininkas – vienos valstybės narės rezidentas – pasirašo bendrą
sutartį koncertuoti keliose valstybėse narėse, pagal kurią
leidžiama koncertus transliuoti per radiją, taip pat išleisti koncertinio
turo gyvo garso albumą. Pagal tokią sutartį gaunamos pajamos
galėtų būti apmokestinamos du kartus ar daugiau (gyvenamosios vietos
valstybėje ir valstybėse, kuriose koncertuojama), taip pat du kartus
galėtų būti apmokestinamas menininko gaunamas autorinis
atlyginimas. Paprastai valstybės narės taiko
vienašales[11],
dvišales[12]
arba netgi daugiašales priemones[13],
kad būtų išvengta dvigubo apmokestinimo. Tačiau pagal
galiojančią ES teisę jos nėra įpareigotos panaikinti
dvigubą apmokestinimą apskritai. Tiesa, kad valstybių narių
taisyklės, pagal kurias pirmenybė teikiama šalies vidaus atvejams,
palyginti su tarpvalstybiniais atvejais, pavyzdžiui, ekonominio dvigubo
apmokestinimo srityje, yra nesuderinamos su pagrindinėmis laisvėmis,
kai nėra tinkamų pateisinamų tokio apmokestinimo priežasčių[14]. Tačiau dvigubas
apmokestinimas Sutartims neprieštarauja tol, kol jis yra dviejų susijusių
valstybių narių mokestinio suverenumo įgyvendinimo rezultatas[15]. Todėl galima prieiti prie išvados, kad pagal
galiojančią ES teisę, kai nėra ES lygmens iniciatyvos,
valstybės narės nėra įpareigotos užkirsti kelią
pastarosios rūšies dvigubam apmokestinimui, kurį taip pat
būtų galima pavadinti nediskriminaciniu dvigubu apmokestinimu, nes
šis reiškinys nepatenka į pagrindinių laisvių sritį[16]. Belgijos gyventojas p. Damseaux 2005–2007 m.
gavo dividendų iš vienos Prancūzijos bendrovės. Šie dividendai
Prancūzijoje apmokestinti 15 % išskaičiuojamuoju pajamų
mokesčiu. Sumokėjus mokesčius likusi suma (85 %
dividendų) dar papildomai apmokestinta Belgijos 15 % išskaičiuojamuoju
pajamų mokesčiu. Taigi, iš viso šie dividendai apmokestinti
27,75 % tarifu. Kita vertus, Belgijos bendrovės Belgijos
rezidentui išmokėti dividendai pagal Belgijos teisę buvo apmokestinti
tik 15 % mokesčių tarifu. ETT sprendimu, kadangi ES teisėje
nenustatyta jokių bendrųjų kompetencijos, susijusios su dvigubo
apmokestinimo Bendrijoje panaikinimu, pasidalijimo tarp valstybių
narių kriterijų, tai valstybės narės nėra
įpareigotos užkirsti kelią iš to kylančiam teisiniam dvigubam
apmokestinimui[17].
3.
Ar dvigubas apmokestinimas yra problema?
Valstybės narės supranta dvigubo
apmokestinimo panaikinimo svarbą ir dažniausiai vengia dvigubai
apmokestinti. Tačiau kai kurie dvigubo
apmokestinimo atvejai vis dar išlieka ir Europos Sąjungoje sukuria
kliūtis steigtis, vykdyti veiklą ir investuoti tarpvalstybiniu mastu,
todėl įmonės ir piliečiai yra suinteresuoti, kad tokios kliūtys
būtų pašalintos, kaip minėta neseniai paskelbtoje M. Monti
ataskaitoje[18]. Dvigubas apmokestinimas
yra vienas iš labiausiai ES piliečiams ir įmonėms rūpimų
klausimų. 2010 m. ES pilietybės ataskaitoje su dvigubu
apmokestinimu susijusios problemos buvo įvardytos tarp pagrindinių
kliūčių, su kuriomis susiduria piliečiai tarpvalstybinėse
situacijose. Nustatyti duomenys leidžia teigti, kad, visuomenės nuomone, dvigubas
apmokestinimas – neatidėliotinas klausimas[19]. Be to, pats dvigubas
apmokestinimas yra teisinio netikrumo mokesčių mokėtojams
šaltinis – tai dažnai pabrėžė įmonių asociacijų ir
mokesčių mokėtojų atstovai[20]. Iš tikrųjų, neseniai Komisijos
surengtų trijų viešųjų konsultacijų[21] rezultatai patvirtina, kad ES
mokesčių mokėtojams ir toliau labai rūpi dvigubo
apmokestinimo klausimai. Visų pirma specialiose viešosiose
konsultacijose dvigubo apmokestinimo klausimu buvo minėta, kad problema
didelė: vidutiniškai išlaidos daugiau negu 20 % atvejų, apie
kuriuos pranešta, mokesčius mokančioms įmonėms buvo didesnės
negu 1 mln. EUR, o 35 % atvejų asmenimis – didesnės negu
100 000 EUR. Taip pat svarbu užtikrinti, kad taisyklės,
kuriomis siekiama užkirsti kelią dvigubam apmokestinimui, būtų
skaidrios, kad būtų išvengta skirtingų jų aiškinimų,
taigi pasiektas numatytas rezultatas. Be to, vien tik skaidrumo trūkumas
gali padaryti didelės žalos tarpvalstybinei veiklai[22]. Nepalengvinta dvigubo apmokestinimo našta didina
bendrą mokesčių naštą, todėl gali daryti neigiamą
poveikį kapitalo investicijoms. Empiriniai tyrimai rodo, kad
įmonių apmokestinimas daro svarų poveikį sprendimams
renkantis tiesioginių užsienio
investicijų vietą[23].
Tai reiškia, kad dvigubas apmokestinimas ES viduje gali atgrasyti ne ES
kilmės investicijas ir sukelti pavojų ES įmonių
konkurencingumui. Trūkstant faktinių nacionalinių
administracijų duomenų apie mokesčius, sunku gauti visiškai
patikimas tiesioginio dvigubo apmokestinimo poveikio prognozes[24]. Faktiškai mokesčių
mokėtojai, jeigu jie gali rinktis, vengs dvigubo apmokestinimo savo elgesį
pritaikydami prie faktinių aplinkybių. Todėl dvigubas
apmokestinimas tampa ne tik ūkinės veiklos našta, bet ir
kliūtimi[25]. Tokį netiesioginį poveikį dar
sunkiau įvertinti. Vis dėlto neseniai paskelbtame leidinyje nurodoma,
kad priėmus dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartį, dvišalių
investicijų į akcijų portfelius srautai tarp sutarties
šalių gali padidėti iki 50 %. Dvigubo apmokestinimo išvengimo
sutartys taip pat siejamos su geresniu nuosavo kapitalo vertinimu, ir,
pasirodo, yra nuosavo kapitalo sąnaudų mažinimo veiksnys sutarčių
šalyse (apytiksliai 0,24 % per metus)[26]. Kartais dvigubo apmokestinimo panaikinimas, netgi
tais atvejais, kuriais teisiškai įmanoma, būtų labai didelė
našta ir laiko, ir administracinių sąnaudų požiūriu.
2007 m. didelės mokesčių konsultacijų įmonės[27] atliktos apklausos rezultatai
parodė, kad vidutinės mokestinių reikalavimų laikymosi
sąnaudos įmonėms mokant pelno mokestį sudaro 2,2 %
sumokėto mokesčio. Apytiksliai 15 % reikalavimų laikymuisi
sugaišto laiko yra susiję su tarptautiniais įmonių pelno
mokesčio aspektais. Be to, 14,6 % įmonių ir 31,0 %
asmenų, kurie pateikė atsakymus šiuo klausimu per viešąsias
konsultacijas dvigubo apmokestinimo klausimu, nusprendė neieškoti
jokių priemonių dvigubam apmokestinimui panaikinti. 2010 m. ES pilietybės ataskaitoje nurodoma,
kad „esami dvigubo apmokestinimo išvengimo mechanizmai netinkami“. Taip pat galima pastebėti, kad susidarę
mokesčiai, kuriais apmokestina daugiau nei viena valstybė, gali, bent
jau kai kuriose valstybėse narėse, būti laikomi konfiskavimu,
todėl neteisėtu, jeigu taip atsitiko tik dėl toje vienoje
valstybėje taikomų nuostatų. Esama padėtis apibūdinama kai kuriais
konkrečiais pavyzdžiais: panašu, kad piliečiai ir įmonės gali
susidurti su didelėmis praktinėmis veiksmingo savo teisių
įgyvendinimo ir sklandaus vidaus rinkos veikimo kliūtimis. Europos Parlamentui[28] adresuotoje
peticijoje Vokietijos pilietis pranešė, kad yra gyvenęs
Prancūzijoje ir dirbęs Vokietijoje keliose ligoninėse kaip
laisvai samdomas darbuotojas. Dėl to, kad Prancūzija ir Vokietija
skirtingai aiškino dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarties nuostatas, jis turėjo
mokėti mokesčius abiejose valstybėse narėse. Kad
išspręstų problemą, jis turėjo persikelti į
Vokietiją. Italijos pilietis[29] gyvena
Vokietijoje ir dirba Italijos transporto bendrovėje. Vairuodamas sunkvežimį,
jis kerta kelias Europos Sąjungos šalis. Dėl to, kad Italija ir
Vokietija skirtingai aiškino dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarties nuostatas,
jis turėjo mokėti mokesčius ir Vokietijoje, ir Italijoje. 2005 m.
inicijuota abipusio susitarimo procedūra iki 2010 m. dar nebuvo
užbaigta. Komisijai susirūpinimą kelia ir dvigubas
neapmokestinimas, todėl ji dabar tikrina padėtį, siekdama
pasiūlyti tinkamų veiksmų.
4.
Esamos atsakomosios priemonės ir jų
ribotumas sprendžiant pagrindines problemas
Dvigubo apmokestinimo klausimas jau buvo
svarstytas ES lygmeniu. Patronuojančių ir dukterinių
bendrovių direktyva[30],
Palūkanų ir autorinių atlyginimų direktyva[31], Arbitražo
konvencija[32],
Jungtinio sandorių kainodaros forumo laimėjimai
– visų pirma elgesio kodeksas, kuriuo siekiama veiksmingai
įgyvendinti Arbitražo konvenciją[33], – ir Rekomendacija dėl išskaičiuojamojo
mokesčio lengvatų taikymo tvarkos[34] yra svarbūs šių pastangų pavyzdžiai. Komisija neseniai pateikė Direktyvos dėl
bendros konsoliduotosios pelno mokesčio bazės (BKPMB) pasiūlymą[35]. Priėmus direktyvą,
ES lygmeniu bus išspręstos tarptautinių grupių,
nusprendusių pasirinkti šią priemonę, dvigubo apmokestinimo
problemos. Tačiau šio pasiūlymo taikymo sritis –
ribota, todėl bus sprendžiami ne visi dvigubo apmokestinimo atvejai: tik
nustatytus reikalavimus atitinkančios ir sistemą pasirinkusios
bendrovės galės pasinaudoti BKPMB tvarka (pasiūlymo 2 ir 6 straipsniai)[36]. Esamų priemonių nepakanka, kad
būtų išspręsta dauguma likusių dvigubo apmokestinimo
atvejų. Pirmiausia Palūkanų ir autorinių atlyginimų
direktyvos taikymo sritis yra ribota; dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartys neapima
visų svarbių mokesčių bendrosios rinkos požiūriu (pvz.,
registracijos mokesčių), visiškai nepašalina dvigubo apmokestinimo ir
visų pirma nepasiūlo jokio bendro sprendimo trišalių ir
daugiašalių valstybių narių tarpusavio santykių atveju; dvigubo
apmokestinimo ginčų atvejais – ir pagal Arbitražo konvenciją, ir
pagal dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis – reikia daug laiko abipusio
susitarimo procedūroms sudaryti, ir dažnai šiomis procedūromis nepasiseka
išspręsti iškilusių problemų. Be to, esamos dvigubo apmokestinimo mažinimo
priemonės ne visada veiksmingos. Visų pirma susijusios valstybės
narės nenuosekliai aiškina ir įgyvendina dvigubo apmokestinimo
išvengimo sutarčių nuostatas. Tokia skirtinga praktika dažniausiai susijusi
su tuo, kad skirtingai apibrėžiamos šios sąvokos: autorinis
atlyginimas, įmonės pajamos, dividendai ir nuolatinė
buveinė. Todėl mokesčių mokėtojus gali prislėgti
dvigubo apmokestinimo našta, o tai prieštarauja dvigubo apmokestinimo išvengimo
sutarčių tikslui. Be to, ES piliečiai, paveldintys turtą
kitoje valstybėje narėje, taip pat gali susidurti su nepatogumais –
didesniu nei vietos gyventojams taikomu paveldimo turto mokesčiu, kad ir
kokios valstybės narės pavyzdį bepaimtume. Labai laukiama, kad šios mokesčių
mokėtojo požiūriu dažnai sudėtingos problemos būtų
sprendžiamos, jeigu įmanoma, ES lygmeniu. Savo ruožtu OECD (jos narėmis
yra 21 ES valstybė narė) aiškiai pripažįsta, kad reikia
spręsti dėl dvigubo apmokestinimo susidarančių
kliūčių klausimą[37].
Be to, M. Monti ataskaitoje rekomenduojama toliau šalinti dėl dvigubo
apmokestinimo susidarančias mokestines kliūtis asmenims. Todėl
atrodo, kad mokesčių mokėtojai ir valstybės narės iš
tikrųjų nori, kad tarpvalstybinio dvigubo apmokestinimo klausimas
būtų sprendžiamas.
5.
Galimi sprendimai
Nurodytas problemas būtų galima
spręsti tobulinant esamas dvigubo apmokestinimo atvejų sprendimo priemones
arba siūlant naujas priemones ir sprendimus. Skirtingas dvigubo apmokestinimo problemas galima
spręsti įvairiai: kai kurias dvišalėmis apmokestinimo išvengimo sutartimis,
kai kurias galbūt ES teisės aktais (neperžengiant teisinio pagrindo
pagal Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) ribų arba
kitais būdais – konkrečiais sprendimais ir priemonėmis. Galimi šie sprendimai:
5.1.
Esamų priemonių stiprinimas
Kartu su šiuo komunikatu pateikiamas
pasiūlymas nauja redakcija išdėstyti Palūkanų ir autorinių
atlyginimų direktyvą. Pasiūlytais galiojančių
tekstų pakeitimais siekiama sumažinti dvigubo apmokestino atvejų, kai
viena valstybė narė mokėjimui taiko išskaičiuojamąjį
mokestį, o kita apmokestina tą patį mokėjimą.
5.2.
Dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarčių
aprėpties ir taikymo srities išplėtimas
Komisija laikosi nuomonės, kad reikia
užbaigti 27 valstybių narių dvigubo apmokestinimo išvengimo
sutarčių sistemą[38],
ir skatins valstybių narių tarpusavio dialogą iškilus
ginčui, kuris trukdo sudaryti dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartis. Komisija ketina išnagrinėti valstybių
narių ir ekspertų trišalių atvejų sprendimo būdus[39] ir tai, kaip Europos Sąjungoje
vertinti subjektus ir mokesčius, kurių neapima dvigubo apmokestinimo
išvengimo sutartys. Ji imsis atitinkamų iniciatyvų, visų pirma
paveldimo turto mokesčių srityje.
5.3.
Priemonės, kuriomis siekiama, kad ES
valstybės narės nuosekliau aiškintų ir taikytų dvigubo
apmokestinimo išvengimo sutarčių nuostatas
Dažnai dvigubai apmokestinama dėl aiškinimo
nesutarimų. Reikia įvertinti, kaip ES mastu plėtoti, jeigu
įmanoma, kai kurių valstybių narių tarpusavio santykiuose
naudojamų dvigubo apmokestinimo išvengimo sutarčių sąvokų
(pvz., autorinis atlyginimas, įmonės pajamos, dividendai,
nuolatinės buveinės, gyvenamoji (ar registracijos) vieta
mokesčių tikslais, pasienio darbuotojai ir kt.) bendrą supratimą.
Atsižvelgiant į atvejį, galbūt vertėtų atsižvelgti
į tapačias arba panašias sąvokas ES teisėje – tai
būtų konkreti ES problemos dimensija. Šiuos klausimus
derėtų aptarti ES lygmeniu, nes jie svarbus vidaus rinkai.
Tačiau toks derinimas taip pat gali prisidėti prie tarptautinių
institucijų, pvz., OECD ir JT, diskusijų, taip pat plėtojant bendresnes
tarptautines normas. Remiantis teigiama Jungtinio
sandorių kainodaros forumo patirtimi, galima
išnagrinėti valstybių narių atstovų forumo (ES forumo
dvigubo apmokestinimo klausimais) sukūrimo galimą naudą. Remdamasi
šio forumo surengtomis diskusijomis, Komisija svarstys, ar rengti dvigubo
apmokestinimo išvengimo elgesio kodeksą.
5.4.
Ginčų sprendimo ES palengvinimas ir
paspartinimas
Arbitražo konvencija buvo sukurta siekiant
pateikti ginčų, daugiausiai kylančių dėl sandorių
kainodaros, sprendimo metodą. Tačiau nepaisant to, kad elgesio
kodeksas buvo priimtas (ir peržiūrėtas), tinkamą Arbitražo
konvencijos veikimą būtų galima toliau tobulinti – tą apskritai
rodo abipusio susitarimo procedūrų trukmė[40]. Kiek tai susiję su Arbitražo
konvencija, per pastaruosius 5 metus (turimi šių metų duomenys) pusė
iš neišspręstų ginčų metų pabaigoje buvo ginčai,
kurie tęsėsi daugiau negu dvejus metus[41]. Per 2010 m. viešąsias konsultacijas
gautose nuomonėse kritikuota, kad pagal dvigubo apmokestinimo išvengimo
sutartis nesudaroma galimybių ginčus išspręsti laiku. Paprastai
mokesčių mokėtojai nesiremia ginčų sprendimo
mechanizmais, kurie numatyti atitinkamose dvigubo apmokestinimo išvengimo
sutartyse, pagrįstose senu OECD pavyzdinės sutarties dėl
apmokestinimo 25 straipsniu. Tačiau tai nėra visiškai veiksminga:
iš susitariančiųjų šalių reikalaujama tik stengtis rasti
sprendimą. Mokesčių mokėtojas neturi garantijų, kad
dvigubas apmokestinimas bus panaikintas ar kad mokesčių
administracijos darbą atliks sparčiai. OECD pripažįsta, kad
neišspręstų atvejų skaičius (kuris nuo 2008 iki 2009 m.
padidėjo 21,3 %) kelia didelį susirūpinimą[42]. ES požiūriu, kadangi trūksta bendros
įpareigojančios ginčų sprendimų procedūros,
šį klausimą reikia spręsti tiek dėl bendrosios rinkos, tiek
dėl platesnių konkuravimo pasauliniu mastu motyvų (susijusių
su ES patrauklumu užsienio investuotojams). Nei Arbitražo konvencijoje, nei
valstybių narių dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartyse nenumatomas
visiškai sėkmingas metodas. Galimas sprendimas išdėstytas
paskutinėje OECD pavyzdinės sutarties dėl apmokestinimo
konvencijos (2008 m.) 25 straipsnio redakcijoje, kurioje nurodoma
abipusio susitarimo procedūra, nustatant privalomą ginčų
sprendimų procedūrą visiems neišspręstiems dvigubo
apmokestinimo atvejams, jeigu to pageidauja mokesčių mokėtojas. Tačiau
tokios nuostatos iki šiol buvo įtrauktos tik į nedaugelį
valstybių narių sudarytų tarpusavio dvigubo apmokestinimo
išvengimo sutarčių[43]. Komisija mato būtinybę išanalizuoti, ar
dvigubo apmokestinimo ginčų sprendimų Europos Sąjungoje
procedūros gali būti patobulintos. Visų pirma reikėtų
išanalizuoti galimybę parengti mechanizmą, kuriuo būtų veiksmingai
ir greitai išspręsti šie ginčai visose tiesioginio apmokestinimo
srityse.
6.
Tolesnės priemonės ir išvados
Komisija pasiryžusi spręsti atitinkamas
dvigubo apmokestinimo problemas ES ir pateikti iniciatyvų. Parengti du
pagrindiniai pasiūlymai, t. y.: ·
pasiūlymas dėl bendros konsoliduotosios
pelno mokesčio bazės – priimtas 2011 m. kovo mėn.; · pasiūlymas nauja redakcija išdėstyti Palūkanų ir
autorinių atlyginimų direktyvą, kuris pateikiamas kartu su šiuo
komunikatu. Be šių pasiūlymų Komisija: ·
netrukus pateiks galimus sprendimus, kaip šalinti tarpvalstybines
kliūtis, susijusias su paveldimo turto mokesčiu ES; ·
toliau naudosis neseniai atnaujintu Jungtiniu sandorių kainodaros forumu, kad
išspręstų sandorių kainodaros dvigubo apmokestinimo klausimus; ·
2012 m. pasiūlys, kaip spręsti investuotojų
į akcijų portfelius dividendų tarpvalstybinio dvigubo apmokestinimo
klausimus; · toliau plėtos šiame komunikate išdėstytas pasirinkimo
galimybes, visų pirma forumo dvigubo apmokestinimo klausimais vien tik ES
mokesčių reikalams sukūrimą, dvigubo apmokestinimo
išvengimo elgesio kodekso pasiūlymą ir veiksmingo ginčų
sprendimo mechanizmo galimybes, atsižvelgiant į veiksmingiausių
dvigubo apmokestinimo pašalinimo būdų nustatymą; · kiek tai susiję su dvigubu neapmokestinimu, pradės
konsultacijų procedūrą, siekdama surinkti faktus apie visą
šio reiškinio mastą. Šių konsultacijų rezultatai bus panaudoti
nustatant ir plėtojant atitinkamus politinius sprendimus. Komisija ragina Europos Parlamentą,
Tarybą ir Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetą aptarti
ir paremti šias veiklos kryptis. Visos suinteresuotosios šalys raginamos pareikšti
savo požiūrį į šią iniciatyvą ir pranešti Komisijai,
kokius konkrečius veiksmus rekomenduotų. [1] COM(2010) 2020, 2010 3 3. [2] Komisijai susirūpinimą
kelia esami dvigubo neapmokestinimo ES atvejai. Komisija ketina surengti
viešąsias konsultacijas įmonių dvigubo neapmokestinimo klausimu
– tą neseniai taip pat pasiūlė EP narė, EP Ekonomikos ir
pinigų politikos komiteto pirmininkė Sh. Bowels (2011 m.
Briuselyje surengtas forumas mokesčių klausimais). [3] COM(2006) 823,
2006 12 19, 1 punktas. [4] Pvz., žr.
2011 m. kovo 11 d. euro zonos valstybių arba vyriausybių
vadovų išvadas. [5] Žr. Komisijos
viešąją konsultaciją http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm ir 25 bei 26 išnašas. [6] COM(2010) 769,
2010 12 20, 4.1 punktas. [7] Dvigubo apmokestinimo tik vienos
šalies viduje atvejus reglamentuoja nacionalinės teisės aktų
leidėjas. [8] COM(2011) 206,
2011 4 13. [9] Komisijos 2010 m. ES pilietybės ataskaita „Kliūčių
ES piliečių teisėms šalinimas“, COM(2010) 603,
2010 10 27. [10] IBFD mokesčių terminų
žodynėlyje (IBFD Tax Glossary) žr. įrašą „dvigubas
apmokestinimas“. „Teisinio dvigubo apmokestinimo“ atveju tam pačiam
mokesčių mokėtojui taikomi du palyginami tų pačių
pajamų arba kapitalo mokesčiai. Apskritai posakis „ekonominis
dvigubas apmokestinimas“ vartojamas tada, kai už tas pačias pajamas arba
kapitalą apmokestinami skirtingi mokesčių mokėtojai. [11] Pvz.,
neapmokestinant mokesčių mokėtojo rezidento iš užsienio
gautų pajamų arba suteikiant užsienio mokesčių kreditą. [12] Dvišalės priemonės,
nustatytos dvigubo apmokestinimo išvengimo sutartyse, kuriose dvi šalys
susitaria, kaip ir kiek dvigubai neapmokestins savo rezidentų. [13] Pvz., Šiaurės šalių
tarpusavio sutartis dėl pajamų ir kapitalo dvigubo apmokestinimo
išvengimo arba vadinamoji Arbitražo konvencija: Konvencija dėl dvigubo
apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną,
(90/436/EEB), OL L 225, 1990 8 20. [14] Pvz., ETT 2002 m. gruodžio
12 d. Sprendimo Lankhorst-Hohorst, C-324/00, 32 punktas; ETT 2006 m.
gruodžio 14 d. Sprendimo Denkavit Internationaal, C-170/05,
39 punktas; ETT 2007 m. lapkričio 8 d. Sprendimo Amurta,
C-379/05, 28 punktas; ETT 2010 m. liepos 1 d. Sprendimo Dijkman,
C‑233/09, 23 punktas; ETT 2010 m. gruodžio 22 d. Sprendimo
Tankreederei I, C-287/10, 15 punktas. [15] ETT 2006 m. lapkričio
14 d. Sprendimas Kerckhaert-Morres; 2009 m. vasario 12 d.
Sprendimas Block; 2009 m. liepos 16 d. Sprendimas Damseaux. [16] A. G. Geelhoed nuomonė Kerckhaert-Morres
byloje, 38 punktas. [17] ETT sprendimas Damseaux, cit. [18] Ataskaita Europos Komisijos Pirmininkui
(buv. ES Komisijos nario M. Monti ataskaita), „Nauja bendrosios rinkos
strategija“, 2010 m. gegužės 9 d.,
3.5 d., 83 psl. [19] Pavyzdžiui, per Europos Parlamento Peticijų
komiteto posėdį, paskutinį kartą surengtą 2011 m.
birželio 14–15 d., 4 iš 11 Mokesčių skyriaus peticijų buvo
susijusios su dvigubu apmokestinimu. Žr. t. p. 2011 m. rugsėjo mėn.
Eurobarometro atliktą kliūčių, su kuriomis piliečiai
susiduria vidaus rinkoje, tyrimą, http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/quali/ql_obstacles_en.pdf. [20] MEDEF pastabos dėl
pasiūlytų OECD pavyzdinės konvencijos 15 straipsnio 2 dalies pakeitimų, 2007 m., http://www.oecd.org/dataoecd/14/62/39547932.pdf. [21] http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_04_doubletax_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_06_inheritance_en.htm; http://ec.europa.eu/taxation_customs/common/consultations/tax/2010_08_royalty_en.htm. [22] OECD. Tax Effects on Foreign Direct
Investment, 2007 m., 33 psl. [23] Pvz., žr. D.
Hajkova ir kt. „Taxation, Business Environment and FDI Location in OECD
Countries“, OECD Economics Department Working Papers, Nr. 502,
2006 m., http://dx.doi.org/10.1787/874058477248. [24] Tarybos direktyvos dėl BKPMB
pasiūlymo poveikio vertinimas, 2011 03 16. [25] Kuo skiriasi našta nuo kliūties,
kiek tai susiję su dvigubu apmokestinimu, Tautų Lygos buvo
paminėta dar 1923 m. Žr.,
pvz., Ekonomikos ir finansų komisijos ataskaitą Report on Double Taxation submitted to the
Financial Committee,
Dokumentas Nr. E.F.S.73. F. 19, 11 psl., 1923 m. balandžio 5 d. [26] Parkih, Jain ir Spahr, The impact
of Double Taxation on Cross Border Equity Flows, Valuations and Cost of
Capital, 2011 m., EFMA, Bragos susitikimas. [27] PWC LLP, Total Tax Contribution,
2007 m. Hundred Group of Finance UK Directors (100 didžiausių
JK listinguotų bendrovių asociacijos) apklausa. [28] EP Peticijų komitetas, Peticija
Nr. 1404/2010. [29] EP Peticijų
komitetas, Peticija Nr. 1053/2010. [30] 1990 m.
liepos 23 d. Tarybos direktyva dėl bendrosios mokesčių
sistemos, taikomos įvairių valstybių narių
patronuojančioms ir dukterinėms bendrovėms (90/435/EEB). [31] 2003 m. birželio 3 d. Tarybos direktyva bendros
apmokestinimo sistemos, taikomos palūkanų ir autorinių
atlyginimų mokėjimams tarp skirtingų valstybių narių
asocijuotų bendrovių (2003/49/EB). [32] Konvencija dėl dvigubo
apmokestinimo išvengimo koreguojant asocijuotų įmonių pelną
(90/436/EEB), OL L 225, 1990 8 20. [33] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/transfer_pricing/index_en.htm [34] C/2009/7924, http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/whats_new/c(2009)7924_en.pdf [35] COM(2011) 121;
2011 3 16. [36] Direktyvos pasiūlyme nustatyta tik
įmonių ir įmonių grupių bendros apmokestinimo
bazės sistema (pasiūlymo 1 straipsnis). [37] Žr. pirmiau, 3 išnaša. [38] 2011 m. sausio 1 d. dvigubo
apmokestinimo išvengimo sutartys nebuvo taikomos 10 dvišalių ES
valstybių narių santykių. [39] Sandorių kainodaros srityje tam
tikrų darbų ėmėsi Jungtinis
sandorių kainodaros forumas; žr.
tolesnes išnašas. [40] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf. [41] http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/company_tax/transfer_pricing/forum/jtpf/2010/ /jtpf_2010_06_08_number_open_cases_en.pdf. [42] http://www.oecd.org/document/11/0,3746,en_2649_33747_46499831_1_1_1_1,00.html;
63,4 % padidėjimas, palyginti su 2006–2009 m. laikotarpiu. [43] Pvz., Prancūzijos ir JK (2008 06 19),
Nyderlandų ir JK (2008 09 26), Vokietijos ir JK (2010 03 30).