EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52010XG1204(01)
Council conclusions of 19 November 2010 on education for sustainable development
2010 m. lapkričio 19 d. Tarybos išvados dėl švietimo tvariam vystymuisi
2010 m. lapkričio 19 d. Tarybos išvados dėl švietimo tvariam vystymuisi
OL C 327, 2010 12 4, p. 11–14
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
4.12.2010 |
LT |
Europos Sąjungos oficialusis leidinys |
C 327/11 |
2010 m. lapkričio 19 d. Tarybos išvados dėl švietimo tvariam vystymuisi
2010/C 327/05
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
ATSIŽVELGDAMA Į:
ES tvaraus vystymosi strategiją, pirmą kartą priimtą 2001 m. Geteborge (1) ir vėliau peržiūrėtą 2006 ir 2009 m. (2), kurioje numatytas ilgalaikės tvarumo vizijos, kurioje ekonomikos augimas, socialinė sanglauda ir aplinkos apsauga glaudžiai susiję, pagrindas ir pabrėžiamas labai svarbus švietimo, kuris yra elgsenos pokyčių skatinimo ir bendrųjų kompetencijų, reikalingų tvariam vystymuisi užtikrinti, suteikimo visiems piliečiams būtina sąlyga, vaidmuo.
Jungtinių Tautų tvaraus vystymosi švietimo dešimtmečio 2005–2014 m. programą, kuria siekiama į visus švietimo ir mokymosi aspektus integruoti tvaraus vystymosi principus, vertybes ir praktiką (3), ir į 2009 m. Bonoje surengtą UNESCO pasaulinę konferenciją švietimo tvariam vystymuisi klausimais, kurios baigiamojoje deklaracijoje pritarta tam, kad investicijos į tokį švietimą yra investicija į ateitį ir iš tikrųjų, tam tikrais atvejais, gyvybiškai svarbi priemonė (4).
2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendaciją dėl bendrųjų visą gyvenimą trunkančio mokymosi gebėjimų (5), kurioje valstybės narės raginamos užtikrinti, kad kiekvienas pilietis turėtų bendrųjų kompetencijų norėdamas lanksčiai prisitaikyti prie greitai besikeičiančio ir daugybę sąsajų turinčio pasaulio. Nurodytos aštuonios bendrosios kompetencijos yra viena kitą papildančios ir grindžiamos tokiais gebėjimais kaip kritiniu mąstymu, problemų sprendimu, kūrybingumu, iniciatyvumu ir sprendimų priėmimu, ir visos yra labai svarbios siekiant tvaraus vystymosi tikslų. Šiuo atžvilgiu ypač svarbios bendrosios kompetencijos mokslo ir technologijų srityje, taip pat socialinės ir pilietinės kompetencijos.
Europos bendradarbiavimo švietimo ir mokymo srityje strateginę programą („ET 2020“) (6), kurioje pabrėžiama, kad švietimui ir mokymui tenka esminis vaidmuo sprendžiant daugelį socialinių bei ekonominių, demografinių, aplinkosaugos ir technologinių problemų, su kuriomis dabar susiduria ir ateityje susidurs Europa bei jos piliečiai.
Europos darbo vietų kūrimo ir ekonomikos augimo strategiją „Europa 2020“ (7), kuria siekiama, kad Europa taptų pažangia, tvaria ir integracine ekonomika, galinčia užtikrinti didelį užimtumą, produktyvumą bei socialinę sanglaudą, ir kurioje pabrėžiama, kad švietimui ir mokymui šioje ekonomikoje tenka labai svarbus vaidmuo.
PRIPAŽĮSTA, KAD:
1. |
XXI a. pradžioje Europos Sąjunga susiduria su nemažai tarpusavyje susijusių problemų, įskaitant ekonomines ir socialines pasaulinės finansų krizės pasekmes, klimato kaitą, vandens ir energijos išteklių mažėjimą, biologinės įvairovės nykimą, grėsmę aprūpinimui maistu bei riziką sveikatai. |
2. |
Nuolat besikeičiančiame pasaulyje visi Europos piliečiai turėtų turėti žinių, gebėjimų ir nuostatų, kurie reikalingi šiuolaikinio kasdienio gyvenimo problemoms bei sunkumams suprasti bei jiems spręsti, tuo pat metu tinkamai atsižvelgiant į aplinkos, socialinius, kultūrinius ir ekonominius aspektus, taip pat prisiimti savo dalį pasaulinės atsakomybės. |
3. |
2010 m. ataskaitoje „Ekologiškoms darbo vietoms reikalingi gebėjimai“ (8) pabrėžiama, kad ateityje kiekviena darbo vieta turės būti prisidedama prie nuolatinio išteklių efektyvumo gerinimo, o mažai anglies dioksido į aplinką išskiriančių technologijų ekonomikos kūrimas labiau priklausys nuo esamų gebėjimų tobulinimo ir tvaraus vystymosi klausimų integravimo į esamas mokymo sritis, o ne nuo specialių „ekologiškų gebėjimų“ ugdymo. |
4. |
Švietimas tvariam vystymuisi remiantis mokymosi visą gyvenimą perspektyva yra būtinas kuriant tvarią visuomenę, todėl yra pageidautinas visuose formaliojo švietimo ir mokymo lygiuose, taip pat neformaliojo mokymosi ir savišvietos srityje. |
PABRĖŽIA, KAD:
1. |
Švietimas tvariam vystymuisi svarbus tam, kad būtų sėkmingai įgyvendinta tiek ES tvaraus vystymosi strategija, tiek nauja strategija „Europa 2020“. |
2. |
Svarbiausias švietimo tvariam vystymuisi tikslas – suteikti asmenims ir grupėms žinių, gebėjimų ir nuostatų, kurie jiems reikalingi sąmoningam pasirinkimui siekiant sukurti ir išsaugoti pasaulį, kuris jiems ir būsimoms kartoms atrodys tinkamas gyventi ir dirbti. Švietimo įstaigos, vietos bendruomenės, pilietinė visuomenė ir darbdaviai visi yra svarbūs subjektai plėtojant ir propaguojant tokias kompetencijas. |
3. |
Švietimas tvariam vystymuisi iš esmės yra susijęs su tuo, ką mes galvojame apie mūsų sudėtingą pasaulį ir kaip elgiamės. Juo skatinamos vertybės, principai ir praktika, kuriais remdamiesi žmonės gali veiksmingai ir drąsiai reaguoti į esamas ir naujas problemas. Todėl jis turi įtakos švietimui ir mokymui visuose lygiuose, kuris gali apimti daugiau nei tiesiog tvaraus vystymosi, kaip dar vieno naujo dalyko, įtraukimą į mokymo programą. |
4. |
Tvarumui gali tekti svarbus vaidmuo nacionalinėse mokymosi visą gyvenimą strategijose, ir jis gali būti naudojamas kaip priemonė kokybei visuose švietimo ir mokymo lygiuose gerinti. |
MANO, KAD:
1. |
Švietimas ir mokymas yra būtini kuriant tvaresnę Europą ir pasaulį. Švietimas tvariam vystymuisi turėtų būti laikomas labai svarbia mokymosi visą gyvenimą proceso dalimi ir, tam tikrais atvejais, turėtų būti integruojamas į visus švietimo ir mokymo lygius bei aspektus, kad būtų stiprinamas piliečių gebėjimas įvairiose situacijose per visą gyvenimą įveikti gresiančias neprognozuojamas problemas ir rasti ilgalaikius jų sprendimus. |
2. |
Trims pagrindiniams tvaraus vystymosi ramsčiams – ekonominiam, socialiniam ir aplinkos – turėtų būti skiriama dėmesio proporcingai ir integruotai. |
3. |
Daugelyje valstybių narių švietimo tvariam vystymuisi aspektai jau yra įtraukti į švietimą aplinkos, globalumo, sveikatos, taikos, pilietiškumo, žmogaus teisių, vartotojų, finansų ir vystymosi srityse, kurie yra tvaraus vystymosi integravimo į mokymąsi visą gyvenimą pradžia. |
4. |
Labai svarbu didinti visuomenės informuotumą ir supratimą apie tvarų vystymąsi ir švietimą tvariam vystymuisi. |
5. |
Švietimas tvariam vystymuisi turėtų būti plėtojamas remiantis vertybėmis grindžiamu bei tarpdalykiniu mokymusi, kuriuo skatinamas sisteminis mastymas bei mokymas ir plėtojamos naujos žinios, gebėjimai ir nuostatos. Jame turėtų būti akcentuojamas kūrybinis mąstymas, inovacijos ir ilgalaikė perspektyva, ypač mūsų atsakomybė ateities kartų atžvilgiu. Švietimas tvariam vystymuisi nėra atskiras dalykas, o labiau tokie pagrindiniai principai ir vertybės kaip teisingumas, nešališkumas, pakantumas, savarankiškumas ir atsakomybė (9), kuriuos reikia perduoti apimant daugiau sričių. Švietimas tvariam vystymuisi taip pat gali atlikti vaidmenį plėtojant kompetencijas, reikalingas galimybėms įsidarbinti gerinti. Kadangi su tvariu vystymusi susijusių gebėjimų geriausia įgyti per asmeninę patirtį, mokymosi procesas turėtų būti kuo labiau orientuojamas į įtraukųjį mokymąsi, veiksmus ir motyvaciją. |
6. |
Atsižvelgiant į švietimo tvariam vystymuisi sudėtingumą ir išsamumą, jis gali būti ypač naudingas plėtojant besimokančiųjų įvairias sritis apimančias bendrąsias kompetencijas […]. |
7. |
Įgyvendinant švietimą tvariam vystymuisi, jis turėtų būti pritaikomas kiekvienam švietimo lygiui, atsižvelgiant į konkrečias sąlygas. Priešmokyklinio ugdymo mokyklos gali pradėti nuo vaikų pagrindinių vertybių, nuostatų ir žinių ugdymo; jos tokiu būdu gali būti tolesnio mokymosi apie tvarumą pagrindas. Pradinio ir pagrindinio ugdymo lygyje švietime tvariam vystymuisi daug dėmesio gali būti skiriama informuotumo didinimui bei bendrųjų kompetencijų ugdymui; taip pat toks švietimas gali būti pritaikomas atsižvelgiant į konkrečias sąlygas bei tolesnius mokymosi etapus. Profesinio rengimo ir mokymo bei aukštojo mokslo srityse turėtų būti stiprinamas švietimas tvariam vystymuisi ir daug dėmesio skiriama labiau specializuotų gebėjimų ir kompetencijų, reikalingų įvairioms profesijoms, plėtojimui, taip pat tokiems klausimams kaip asmenų ir bendruomenių atsakingas sprendimų priėmimas ir įmonių socialinė atsakomybė. |
8. |
Mokytojų rengimui ir kvalifikacijos kėlimui turėtų tekti labai svarbus vaidmuo formuojant švietimo tvariam vystymuisi perspektyvą ir nustatant, kaip konkrečiai tai įgyvendinti mokyklose, profesinio rengimo ir mokymo bei aukštojo mokslo įstaigose. Atsižvelgiant į tai, kokius dalykus mokytojai ir dėstytojai paprastai dėsto, visuose švietimo ir mokymo lygiuose jiems kils įvairių specifinių pedagoginių problemų dėstant tokį įvairias sritis apimantį dalyką kaip švietimą tvariam vystymuisi, todėl jiems reikės tinkamo mokymo. |
9. |
Plėtojant „Visos mokyklos“ požiūrį į švietimą tvariam vystymuisi, gali būti paprasčiau pasitelkti visų moksleivių ir studentų motyvaciją ir įsipareigojimą, ugdyti jų kritinį mąstymą ir apskritai gerinti jų išsilavinimo lygį. Visų lygių švietimo įstaigos turėtų pačios siekti tapti tvariomis organizacijomis ir veikti kaip pavyzdiniai modeliai, integruodamos tvaraus vystymosi principus į politiką ir praktiką, t. y. taupydamos energiją, statydamos ir dirbdamos su gamtos ištekliais ir plėtodamos tvarią pirkimo bei vartotojų politiką. Mokykloje tam reikalingas aktyvus visų suinteresuotųjų subjektų: mokyklų vadovų, mokytojų, moksleivių, mokyklų tarybos, administracijos ir pagalbinio personalo, tėvų, nevyriausybinių organizacijų (NVO), vietos bendruomenės ir verslo – dalyvavimas. |
TODĖL PRAŠO VALSTYBIŲ NARIŲ:
Imtis reikiamų priemonių atitinkamu atsakomybės lygiu (vietos, regioniniu ar nacionaliniu), kad būtų skatinamas tolesnis švietimo tvariam vystymuisi plėtojimas ir įgyvendinimas bei jo integravimas į švietimo ir mokymo sistemą visuose lygiuose: į neformalųjį mokymąsi, savišvietą ir į formalųjį švietimą. Visų pirma šios priemonės gali apimti:
a) |
Užtikrinimą, kad politikos, reguliavimo, institucinėmis ir veiklos sistemomis būtų remiamas švietimas tvariam vystymuisi, visų pirma, kad:
|
b) |
Informacijos, žinių ir kompetencijų, reikalingų pagrindiniams švietimo tvariam vystymuisi principams propaguoti ir įtraukti į mokymo ir valdymo metodus, teikimą mokytojams, dėstytojams, mokyklų darbuotojams ir mokyklų vadovams, visų pirma:
|
PRAŠO VALSTYBIŲ NARIŲ IR KOMISIJOS, ATSIŽVELGIANT Į JŲ ATITINKAMĄ KOMPETENCIJĄ:
Remti švietimą tvariam vystymuisi ir propaguoti šias Tarybos išvadas:
i) |
įtraukiant švietimą tvariam vystymuisi į ES tvaraus vystymosi strategiją ir į strategiją „Europa 2020“; |
ii) |
propaguojant švietimo tvariam vystymuisi mokslinius tyrimus ir žinias apie jį, ypač srityse, kuriose turima mažai patirties arba yra skurdi duomenų bazė, pavyzdžiui, profesinio rengimo ir mokymo bei aukštojo mokslo srityse; |
iii) |
propaguojant švietimo įstaigų tinklų švietimo tvariam vystymuisi klausimais kūrimą, kuo labiau panaudojant esamus tinklus ir stiprinant bendradarbiavimą švietimo tvariam vystymuisi srityje visais lygiais kuriant partnerystes, be kita ko, skatinant:
|
iv) |
nustatant ir registruojant gerą praktiką Švietimo tvariam vystymuisi sąvade, pateiktame Mokymosi visą gyvenimą žinių sistemos (KSLLL) tinklavietėje (10); |
v) |
įtraukiant švietimo tvariam vystymuisi klausimus į Mokymosi visą gyvenimą programos bei kitų atitinkamų esamų ar būsimų programų prioritetus; |
vi) |
kuo labiau pasinaudojant Europos savanoriškos veiklos metų (2011 m.) programa, siekiant skirti daug dėmesio švietimui tvariam vystymuisi ir švietimo įstaigų, įmonių bei nevyriausybinių organizacijų partnerystėms, taip pat esamos geros praktikos vykdant savanorišką veiklą šioje srityje matomumo didinimui; |
vii) |
svarstant galimybę įtraukti švietimą tvariam vystymuisi į artimiausio strateginės švietimo ir mokymo programos „ET 2020“ ciklo prioritetines sritis. |
PRAŠO KOMISIJOS:
Prisidėti prie valstybių narių veiksmų, kuriais siekiama remti švietimą tvariam vystymuisi, ir propaguoti šias Tarybos išvadas:
i) |
organizuojant tarpusavio mokymosi veiklą konkrečiais švietimo tvariam vystymuisi aspektais, pavyzdžiui, mokytojų rengimo, „visos mokyklos“ požiūrio ir partnerysčių švietimo tvariam vystymuisi srityje, siekiant parengti politikos vadovą ir gaires švietimo įstaigoms bei mokytojams; |
ii) |
stiprinant bendradarbiavimą su kitomis tarptautinėmis institucijomis, visų pirma Jungtinių Tautų švietimo, mokslo ir kultūros organizacija (UNESCO) ir Jungtinių Tautų ekonomine komisija Europai (UNECE), švietimo tvariam vystymuisi srityje. |
(1) 2001 m. birželio 15–16 d. Europos Vadovų Tarybos išvados (dok. SN 200/01).
(2) Atitinkamai dok. 10917/06 ir 16818/09.
(3) www.unesco.org/eu/esd
(4) www.esd-world-conference-2009.org
(7) 2010 m. kovo 25–26 d. Europos Vadovų Tarybos išvados (dok. EUCO 1/1/10 REV1).
(8) Europos profesinio mokymo plėtros centras (CEDEFOP): „Ekologiškoms darbo vietoms reikalingi gebėjimai“, Liuksemburgas, Europos Sąjungos leidinių biuras, 2010 m.
(9) Žr. Bonos deklaracijos 8 punktą (http://www.esd-world-conference-2009.org/fileadmin/download/ESD2009_BonnDeclaration080409.pdf).
(10) www.kslll.net